Slovenská obchodná inšpekcia
Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave
Prievozská 32, pošt. prieč. 29, 827 99  Bratislava

Číslo : SK/0513/99/2010                                                         Dňa : 27.09.2010

R O Z H O D N U T I E

     Podľa ustanovenia § 58 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok), Slovenská obchodná inšpekcia Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave, vo veci odvolania účastníka konania – SMART Capital, a.s., Zámocká 30, 811 01  Bratislava, IČO: 43 906 915, kontrola vykonaná dňa 06.08.2009 v sídle spoločnosti SMART Capital, a.s., Zámocká 30, Bratislava, proti rozhodnutiu Inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave pre Bratislavský kraj, č. U/1042/01/2009, zo dňa 07.04.2010, ktorým bola podľa § 8 ods. 2 zákona č. 258/2001 Z. z. o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov uložená peňažná pokuta vo výške 1 500 EUR, slovom: jedentisícpäťsto eur, pre porušenie 
§ 3 ods. 10 vyššie cit. zákona o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov, podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku takto

r o z h o d o l :

Slovenská obchodná inšpekcia Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave odvolanie účastníka konania zamieta a rozhodnutie Inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave pre Bratislavský kraj č. U/1042/01/2009, zo dňa 07.04.2010 potvrdzuje.

O d ô v o d n e n i e :

     Inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie (ďalej len SOI) v Bratislave pre Bratislavský kraj rozhodnutím uložil účastníkovi konania – SMART Capital, a.s. - peňažnú pokutu vo výške 1 500,- € pre porušenie povinnosti § 3 ods. 10 zákona č. 258/2001 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov. Inšpektormi SOI bolo pri kontrole vykonanej dňa 06.08.2009 v sídle spoločnosti SMART Capital, a.s., Zámocká 30, Bratislava zistené, že u 4 kontrolovaných zmluvách o spotrebiteľskom úvere uzatvorených po 01.07.2008 prevýšila odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru výšku ustanovenú nariadením vlády.
Proti rozhodnutiu o uložení pokuty podal účastník konania odvolanie.
Podľa § 59 ods. 1 Správneho poriadku odvolací orgán preskúma napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu; ak je to nevyhnutné, doterajšie konanie doplní, prípadne zistené vady odstráni. Podľa ods. 2 citovaného ustanovenia, ak sú preto dôvody, odvolací orgán rozhodnutie zmení alebo zruší, inak odvolanie zamietne a rozhodnutie potvrdí.
     Preskúmaním veci v odvolacom konaní nebol zistený dôvod na zmenu alebo zrušenie napadnutého rozhodnutia Povinnosťou účastníka konania bolo dodržať zákaz, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru nesmie prevýšiť výšku ustanovenú nariadením vlády; čo účastník konania porušil.
     Inšpektori SOI vykonali dňa 06.08.2009 v sídle spoločnosti SMART Capital, a.s., Zámocká 30, Bratislava kontrolu, pri ktorej boli predložené námatkovo vybrané 4 zmluvy o spotrebiteľskom úvere, ku ktorým boli súčasne priložené vyplnené formuláre. Preskúmaním predmetných zmlúv inšpektori zistili, že v prípade týchto 4 predložených zmlúv uzatvorených po 01.07.2008 nebola splnená požiadavka ustanovenia § 3 ods. 10 zákona o spotrebiteľských úveroch s odkazom na ustanovenie § 1 ods. 1 NV SR č. 238/2008 Z.z., ktorým sa ustanovuje výška, ktorú nesmie prevýšiť odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru a to: „Výška odplaty za poskytnutie spotrebiteľského úveru, s výnimkou podľa odseku 2, nesmie prevýšiť sumu, ktorá zodpovedá dvojnásobku priemernej hodnoty ročnej percentuálnej miery nákladov pre príslušný typ spotrebiteľského úveru platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere a zverejnenej podľa § 7a ods. 2 zákona, a súčasne nesmie prevýšiť sumu, ktorá zodpovedá štvornásobku hodnoty váženého priemeru priemerných hodnôt ročnej percentuálnej miery nákladov a priemernej úrokovej miery za všetky typy spotrebiteľských zmlúv platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere a zverejnenej podľa § 7a 
ods. 2 zákon.“
Uvedené sa týkalo zmlúv o spotrebiteľskom úvere:
1.	Zmluva o úvere č. 1208000039 zo dňa 10.10.2008
2.	Zmluva o úvere č. 1208000064 zo dňa 01.12.2008
3.	Zmluva o úvere č. 1208000168 zo dňa 02.07.2009
4.	Zmluva o úvere č. 1209000151 zo dňa 11.06.2009
Správny orgán vychádzal z platného znenia § 1 ods. 1 nariadenia vlády, pričom odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru v prípade 4 zmlúv o spotrebiteľskom úvere predložených v čase kontroly prevyšovala sumu, ktorá zodpovedala dvojnásobku priemernej hodnoty ročnej percentuálnej miery nákladov pre príslušný typ spotrebiteľského úveru platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere.
Jednalo sa o tieto zmluvy o spotrebiteľskom úvere:
1. Zmluva o úvere č. 1208000039 zo dňa 10.10.2008
- výška úveru 100.000,- Sk,
- splatnosť úveru 48 mesiacov,
- priemerná hodnota RPMN pre zodpovedajúci typ úveru 27,25 %,
- RPMN 67,8 %, t.j. prevýšila sumu 54,5 % o 14,2 %.
2.	Zmluva o úvere č. 1208000064 zo dňa 01.12.2008
- výška úveru 500.000,- Sk,
- splatnosť úveru 48 mesiacov,
- priemerná hodnota RPMN pre zodpovedajúci typ úveru 14,53 %,
- RPMN 64,3 %, t.j. prevýšila sumu 29,06% o 35,24 %.
3.	 Zmluva o úvere č. 1209000168 zo dňa 02.07.2009
- výška úveru 13.300,- €,
- splatnosť úveru 72 mesiacov
- priemerná hodnota RPMN pre zodpovedajúci typ úveru 11,03 %
- RPMN 44,0 %, t.j. prevýšila sumu 22,06% o 21,94 %
4.	Zmluva o úvere č. 1209000151 zo dňa 11.06.2009
- výška úveru 10.000,- €,
- splatnosť úveru 48 mesiacov,
- priemerná hodnota RPMN pre zodpovedajúci typ úveru 13,76 %,
- RPMN 65,6 %, t.j. prevýšila sumu 27,52 % o 38,08 %.
V podanom odvolaní účastník konania uviedol, že aj v napadnutom rozhodnutí správny orgán zastáva názor, že RPMN a odplata sú dva nezameniteľné pojmy. Uvedené stanovisko je podľa účastníka konania kľúčové pri určovaní výšky  odplaty za poskytnutie spotrebiteľského úveru. Zákon č. 258/2001 Z.z. v § 2 písm. d) ustanovuje, čo sa rozumie na účely zákona ročnou percentuálnou mierou nákladov, zároveň však stanovuje, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru nesmie prekročiť výšku ustanovenú nariadením vlády, ďalej pojem odplata nedefinuje. V platných právnych predpisoch sa však pojem odplata vyskytuje v § 499 zákona č. 513/1991 Zb. Z toho by malo vyplývať, že pojmy RPMN a odplata sú dva rozdielne pojmy. Citované nariadenie vlády stanovuje maximálnu výšku odplaty za poskytnutie spotrebiteľského úveru a nie maximálnu výšku RPMN pri poskytnutom spotrebiteľskom úvere. Na základe vykonaných výpočtov správny orgán stanovil, že maximálna výška odplaty prekročila maximálnu výšku stanovenú nariadením vlády, pričom sám pripustil, že sú to 2 rozdielne pojmy a jeho výpočty sa opierajú o výpočet RPMN, nie odplaty. Správny orgán svoje výpočty nijakým relevantným výpočtom nepodložil, pričom podľa výpočtov účastníka konania nebola prekročená maximálna výška odplaty. Uloženie pokuty považuje účastník konania za neodôvodnené. Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti navrhuje účastník konania, aby odvolací orgán zrušil prvostupňové rozhodnutie v celom rozsahu.
     K tomu odvolací orgán uvádza, že z výpočtov správneho orgánu a ich porovnaním s RPMN uvedenou v jednotlivých zmluvách, je zrejmé, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila výšku stanovenú nariadením vlády. Preto odvolací orgán nemôže súhlasiť s tvrdením účastníka konania, že nemohlo dôjsť k porušeniu ustanovenia § 3 ods. 10 zákona o spotrebiteľských úveroch. Zároveň má odvolací správny orgán za to, že prvostupňový správny orgán vychádzal z platného znenia § 1 ods. 1 nariadenia vlády, pričom preukázal, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru v prípade 4 spotrebiteľských zmlúv o úvere predložených v čase kontroly prevyšovala sumu, ktorá zodpovedala dvojnásobku priemernej hodnoty ročnej percentuálnej miery nákladov pre príslušný typ spotrebiteľského úveru platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere.
V súvislosti s námietkou účastníka konania týkajúcou sa rozdielnosti pojmov RPMN a odplata, je potrebné uviesť, že odvolací orgán sa nepridržiava právnej úvahy poskytnutej prvostupňovým správnym orgánom v predposlednom odseku na strane 4 predmetného rozhodnutia. Spôsob výpočtu RPMN stanovuje zákon o spotrebiteľských úveroch, kým pojem odplata bližšie špecifikuje nariadenie vlády č. 238/2008 Z.z. Za neakceptovateľnú považuje odvolací orgán požiadavku spoločnosti o výklad pojmu odplata s ohľadom na príslušné ustanovenia Obchodného zákonníka, keďže bolo preukázané, že predmetné zmluvy uzatvárané so spotrebiteľmi majú charakter zmlúv o spotrebiteľských úveroch. Na právne vzťahy založené predmetnými zmluvami sa uplatňuje zákon o spotrebiteľských úveroch ako osobitný právny predpis. S ohľadom na skutočnosť, že výšku odplaty rieši nariadenie vlády č. 238/2008 Z.z. ako vykonávací predpis k zákonu o spotrebiteľských úveroch, odvolací orgán považuje za neprípustný výklad tohto pojmu v zmysle iných právnych predpisov. Odplata v zmysle vyššie citovaného nariadenia vlády SR vyjadruje podľa názoru odvolacieho orgánu cenu úveru, ktorú pokrývajú nielen úroky, ale aj rôzne poplatky, ktoré sú spojené s poskytnutím spotrebiteľského úveru. Napriek tomu, že sa odvolací orgán nestotožňuje s právnou úvahou prvostupňového správneho orgánu vo veci rozdielov medzi pojmami RPMN a odplata, považuje skutkový stav za spoľahlivo zistený a správne právne kvalifikovaný. Použitie vyššie uvedenej právnej úvahy prvostupňovým správnym orgánom nemá vplyv na zodpovednosť spoločnosti za zistené porušenie zákona.
     Odvolací orgán má za to, že účastník konania v odvolaní zistené nedostatky relevantným spôsobom nespochybnil ani nevyvrátil rozhodnutie správneho orgánu. Zároveň dospel odvolací orgán k názoru, že účastník konania preukázateľne porušil zákonnom stanovené povinnosti.
Čo sa týka výšky uloženého postihu, táto bola v napadnutom rozhodnutí odôvodnená aj s ohľadom na charakter a závažnosť porušenia povinnosti. Po preskúmaní obsahu napadnutého rozhodnutia bolo zistené, že prvostupňový správny orgán v odôvodnení rozhodnutia uviedol skutočnosti, ktoré zohľadnil pri určovaní výšky postihu, výšku postihu preto považuje odvolací orgán za primeranú. Na ostatné okolnosti, ktoré účastník konania uviedol vo svojom odvolaní, odvolací orgán neprihliadal.
V odvolaní účastník konania neuvádza žiadne nové skutočnosti, ani dôkazy, ktoré by účastníka konania zbavovali zodpovednosti za nedostatky a mali by vplyv na zmenu vydaného rozhodnutia. Na základe vyššie uvedených skutočnosti pokladá odvolací orgán skutkový stav za spoľahlivo zistený a jeho protiprávnosť za nepochybne preukázanú. Výšku uloženej pokuty pokladá odvolací orgán za primeranú zistenému skutkovému stavu. Odvolací orgán trvá na kontrolných zisteniach zo dňa 06.08.2009, za zistené nedostatky zodpovedá účastník konania v plnom rozsahu.
Na základe hore uvedených skutočnosti pokladá odvolací orgán skutkový stav za spoľahlivo zistený a jeho protiprávnosť za nepochybne preukázanú, správny orgán nezistil v odvolacom konaní dôvod na zrušenie alebo zmenu napadnutého rozhodnutia.
Zákon o spotrebiteľských úveroch upravuje niektoré podmienky podnikania významné z hľadiska ochrany spotrebiteľa. K týmto podmienkam patrí aj zákaz, aby odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila výšku ustanovenú nariadením vlády. Tento zákaz však účastník konania preukázateľne porušil.
Podľa § 8 ods. 2 cit. zákona za porušenie povinností uvedených v § 3 a § 4 ods. 1 a 4 môže Slovenská obchodná inšpekcia uložiť veriteľovi pokutu do 16 596,95 EUR. Výšku uloženej pokuty považuje odvolací orgán za primeranú zistenému skutkovému stavu.
Pri určovaní výšky pokuty správny orgán prihliadol na charakter a závažnosť zisteného protiprávneho konania, ktoré spočívalo v porušení zákonom uloženého zákazu, aby odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila výšku ustanovenú osobitným právnym predpisom. Správny orgán pri určovaní výšky pokuty prihliadol aj na dĺžku trvania protiprávneho stavu, ktorý preukázateľne trval minimálne odo dňa uzatvorenia zmluvy spotrebiteľskom úvere č.1208000039 zo dňa 10.10.2008, zmluvy o úvere č. 1208000064 zo dňa 01.12.2008, zmluvy o úvere č. 1208000168 zo dňa 02.07.2009, zmluvy o úvere č. 1209000151 zo dňa 11.06.2009, do vykonania kontroly dňa 06.08.2009.  Účelom právnych predpisov je poskytnúť spotrebiteľom uzatvárajúcim spotrebiteľské zmluvy, zvýšenú ochranu ich práv, tento účel však v predmetnom prípade nebol z dôvodov porušenia povinnosti splnený. Správny orgán má za to, že charakter takéhoto protiprávneho konania je závažný najmä preto, že je spôsobilý privodiť spotrebiteľom majetkovú ujmu a to  tým, že naruší alebo môže narušiť ich ekonomické správanie a to tak, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie, ktoré by inak neurobil. Výšku pokuty považuje správny orgán za primeranú.
Podkladom pre vydanie rozhodnutia bol presne a spoľahlivo zistený skutkový stav veci na základe čoho podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku druhostupňový správny orgán odvolanie zamieta ako nedôvodné.

Slovenská obchodná inšpekcia
Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave
Prievozská 32, pošt. prieč. 29, 827 99  Bratislava

Číslo : SK/0818/99/2010                                                         Dňa : 26.10.2010

R O Z H O D N U T I E

     Podľa ustanovenia § 58 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok), Slovenská obchodná inšpekcia Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave, vo veci odvolania účastníka konania – SMART Capital, a.s., Zámocká 30, 811 01 Bratislava, IČO: 43 906 915, kontrola vykonaná dňa 09.10.2009 v sídle spoločnosti SMART Capital, a.s., Zámocká 30, Bratislava s pokračovaním dňa 14.10.2009 v prevádzke spoločnosti na Grösslingovej 7, Bratislava, proti rozhodnutiu Inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave pre Bratislavský kraj, č. U/1212/01/2009, zo dňa 11.06.2010, ktorým bola podľa § 8 ods. 2 zákona č. 258/2001 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov uložená peňažná pokuta vo výške 1000 EUR, slovom: jedentisíc eur, pre porušenie § 3 ods. 10 vyššie cit. zákona o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov, podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku takto
r o z h o d o l :

napadnuté rozhodnutie vo výrokovej časti m e n í tak, že za porušenie povinností ustanovených § 3 ods. 10 zákona č. 258/2001 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov sa účastníkovi konania: SMART Capital, a.s., Zámocká 30, 811 01  Bratislava, IČO: 43 906 915, ukladá podľa § 8 ods. 2 vyššie citovaného zákona o spotrebiteľských úveroch peňažná pokuta vo výške 500 EUR, slovom: päťsto eur. Uloženú pokutu je účastník konania povinný uhradiť do 15 dní odo dňa doručenia tohto rozhodnutia priloženou poštovou poukážkou alebo príkazom na úhradu na účet: Štátna pokladnica, č. ú.: 7000065068, numerický kód-8180, VS-12120109.

O d ô v o d n e n i e :

     Inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie (ďalej len „SOI“) v Bratislave pre Bratislavský kraj rozhodnutím uložil účastníkovi konania – SMART Capital, a.s. - peňažnú pokutu vo výške 1 000,- € pre porušenie povinnosti § 3 ods. 10 zákona č. 258/2001 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 71/1986 Zb. o Slovenskej obchodnej inšpekcii v znení neskorších predpisov. Inšpektormi SOI bolo pri kontrole vykonanej dňa 09.10.2009 v sídle spoločnosti SMART Capital, a.s., Zámocká 30, Bratislava s pokračovaním dňa 14.10.2009 v prevádzke spoločnosti na Grösslingovej 7, Bratislava zistené, že u desiatich kontrolovaných zmluvách o spotrebiteľskom úvere uzatvorených po 01.07.2008 prevýšila odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru výšku ustanovenú nariadením vlády.
Proti rozhodnutiu o uložení pokuty podal účastník konania odvolanie.
Podľa § 3 ods. 4 prvá veta Správneho poriadku rozhodnutia správnych orgánov musia vychádzať zo spoľahlivo zisteného stavu veci.
V zmysle ustanovenia § 32 ods. 1 Správneho poriadku je správny orgán povinný zistiť presne a úplne skutočný stav veci a za tým účelom si obstarať potrebné podklady pre rozhodnutie, pritom nie je viazaný len návrhmi účastníkov konania.
Podľa § 59 ods. 1 Správneho poriadku odvolací orgán preskúma napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu; ak je to nevyhnutné, doterajšie konanie doplní, prípadne zistené vady odstráni. Podľa ods. 2 citovaného ustanovenia, ak sú preto dôvody, odvolací orgán rozhodnutie zmení alebo zruší, inak odvolanie zamietne a rozhodnutie potvrdí.
     Preskúmaním veci v odvolacom konaní bol zistený dôvod na zmenu napadnutého rozhodnutia. Odvolací orgán sa v rámci odvolacieho správneho konania zameral aj na preverenie správnosti výpočtov, z ktorých vychádzal záver, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila v desiatich zmluvách o úvere maximálnu povolenú výšku ustanovenú nariadením vlády SR, pričom dospel k záveru, že v prípade deviatich zmlúv vychádzal správny orgán z nepresne zisteného skutkového stavu veci. Konkrétne v prípade Zmluvy o úvere č. 1209000023 zo dňa 13.02.2009 a Zmluvy o úvere č. 1209000024 zo dňa 13.02.2009 je v inšpekčnom zázname poznačená nesprávna hodnota priemernej hodnoty RPMN, keď namiesto hodnoty 23,45 % je uvedená hodnota 22,26 %. V prípade ďalších výpočtov týkajúcich sa zmlúv o úvere č. 1209000002 zo dňa 12.01.2009, č. 1209000033 zo dňa 17.02.2009, č. 1209000086 zo dňa 08.04.2009, č. 1209000096 zo dňa 23.04.2009, č. 1209000130 zo dňa 27.05.2009, č. 1209000139 zo dňa 01.06.2009, č. 1209000147 zo dňa 05.06.2009, odvolací správny orgán zistil v inšpekčnom zázname nesprávne hodnoty prekročenia RPMN od nariadením vlády stanovenej maximálnej výšky spôsobené chybným vykonaním matematických operácií. Hoci výška odplaty u všetkých týchto zmlúv prekračuje nariadením vlády ustanovenú maximálnu výšku, odvolací správny orgán zastáva názor, že skutkový stav, pri zisťovaní ktorého bolo uvedeným spôsobom pochybené, nemôže byť podkladom pre rozhodnutie o uložení sankcie účastníkovi konania. Vzhľadom na skutočnosť, že odvolací orgán zistil správnosť pri preverovaní výšky odplaty u zmluvy o úvere č. 1209000015 zo dňa 30.01.2009, rozhodol o pokračovaní v postihu účastníka konania za porušenie § 3 ods. 10 zákona o spotrebiteľských úveroch, len v prípade tejto zmluvy. Výška postihu bola vzhľadom na uvedenú skutočnosť primerane znížená.
	Povinnosťou účastníka konania bolo dodržať zákaz, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru nesmie prevýšiť výšku ustanovenú nariadením vlády; čo účastník konania porušil.
     Inšpektori SOI vykonali dňa 09.10.2009 v sídle spoločnosti SMART Capital, a.s., Zámocká 30, Bratislava s pokračovaním dňa 14.10.2009 v prevádzke spoločnosti na Grösslingovej 7, Bratislava kontrolu, pri ktorej bolo predložených 5 zmlúv o spotrebiteľskom úvere uzatvorených v I. štvrťroku 2009 a 5 zmlúv o spotrebiteľskom úvere uzatvorených v II. štvrťroku 2009, ku ktorým boli súčasne priložené vyplnené formuláre. Preskúmaním predmetných zmlúv v prípade 1 zmluvy uzatvorenej v I. štvrťroku 2009 nebola splnená požiadavka ustanovenia § 3 ods. 10 zákona o spotrebiteľských úveroch s odkazom na ustanovenie § 1 ods. 1 NV SR č. 238/2008 Z.z., ktorým sa ustanovuje výška, ktorú nesmie prevýšiť odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru a to: „Výška odplaty za poskytnutie spotrebiteľského úveru, s výnimkou podľa odseku 2, nesmie prevýšiť sumu, ktorá zodpovedá dvojnásobku priemernej hodnoty ročnej percentuálnej miery nákladov pre príslušný typ spotrebiteľského úveru platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere a zverejnenej podľa § 7a ods. 2 zákona, a súčasne nesmie prevýšiť sumu, ktorá zodpovedá štvornásobku hodnoty váženého priemeru priemerných hodnôt ročnej percentuálnej miery nákladov a priemernej úrokovej miery za všetky typy spotrebiteľských zmlúv platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere a zverejnenej podľa § 7a ods. 2 zákon.“
Uvedené sa týkalo Zmluvy o úvere č. 1209000015 zo dňa 30.01.2009.
Správny orgán vychádzal z platného znenia § 1 ods. 1 nariadenia vlády, pričom odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru v prípade 1 zmluvy o spotrebiteľskom  úvere predloženej v čase kontroly prevyšovala sumu, ktorá zodpovedala dvojnásobku priemernej hodnoty ročnej percentuálnej miery nákladov pre príslušný typ spotrebiteľského úveru platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere. 
Zmluva o úvere č. 1209000015 zo dňa 30.01.2009
- výška úveru 6.000,- €
- počet mesačných splátok 36 mesiacov
- priemerná hodnota RPMN pre zodpovedajúci typ úveru 23,45 %,
- RPMN 69,9 %, t.j. prevýšila sumu 46,90% o 23,00 %.
V podanom odvolaní účastník konania uviedol, že aj v napadnutom rozhodnutí správny orgán zastáva názor, že RPMN a odplata sú dva nezameniteľné pojmy. Uvedené stanovisko je podľa účastníka konania kľúčové pri určovaní výšky odplaty za poskytnutie spotrebiteľského úveru. Zákon č. 258/2001 Z.z. v § 2 písm. d) ustanovuje, čo sa rozumie na účely zákona ročnou percentuálnou mierou nákladov, zároveň však stanovuje, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru nesmie prekročiť výšku ustanovenú nariadením vlády, ďalej pojem odplata nedefinuje. V platných právnych predpisoch sa však pojem odplata vyskytuje v § 499 zákona č. 513/1991 Zb. Z toho by malo vyplývať, že pojmy RPMN a odplata sú dva rozdielne pojmy. Citované nariadenie vlády stanovuje maximálnu výšku odplaty za poskytnutie spotrebiteľského úveru a nie maximálnu výšku RPMN pri poskytnutom spotrebiteľskom úvere. Na základe výpočtov vykonaných rovnakým spôsobom správny orgán stanovil, že maximálna výška odplaty prekročila maximálnu výšku stanovenú nariadením vlády, pričom sám pripustil, že sú to 2 rozdielne pojmy a jeho výpočty sa opierajú o výpočet RPMN, nie odplaty. Správny orgán svoje výpočty nijakým relevantným výpočtom nepodložil, pričom podľa výpočtov účastníka konania nebola prekročená maximálna výška odplaty. Uloženie pokuty považuje účastník konania za neodôvodnené. Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti navrhuje účastník konania, aby odvolací orgán zrušil prvostupňové rozhodnutie v celom rozsahu.
     K tomu odvolací orgán uvádza, že v odvolacom konaní zistil v inšpekčnom zázname zo dňa 14.10.2009 nesprávne hodnoty prekročenia RPMN od nariadením vlády stanovenej maximálnej výšky spôsobené pravdepodobne chybným vykonaním matematických operácií v prípade 7 zmlúv a nesprávne uvedenie hodnoty priemernej RPMN u ďalších 2 zmlúv. Hoci výška odplaty u všetkých týchto zmlúv prekračovala nariadením vlády ustanovenú výšku, odvolací správny orgán zastáva názor, že skutkový stav, pri zisťovaní ktorého bolo uvedeným spôsobom pochybené, nemôže byť podkladom pre rozhodnutie o uložení sankcie účastníkovi konania. Vzhľadom na skutočnosť, že odvolací orgán zistil správnosť pri preverovaní výšky odplaty len u zmluvy o úvere č. 1209000015 zo dňa 30.01.2009, rozhodol o pokračovaní v postihu účastníka konania za porušenie § 3 ods. 10 zákona o spotrebiteľských úveroch, len v prípade tejto zmluvy, pričom výšku postihu vzhľadom na uvedené primerane znížil.
V prípade zmluvy o úvere č. 1209000015 zo dňa 30.01.2009 je zo správnych výpočtov správneho orgánu zrejmé, že odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila výšku stanovenú nariadením vlády. A preto odvolací orgán nemôže súhlasiť s tvrdením účastníka konania, že nemohlo dôjsť k porušeniu ustanovenia § 3 ods. 10 zákona o spotrebiteľských úveroch. Zároveň má odvolací správny orgán za to, že prvostupňový správny orgán vychádzal z platného znenia § 1 ods. 1 nariadenia vlády, pričom odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru v prípade jednej spotrebiteľskej zmluvy o úvere predloženej v čase kontroly prevyšovala sumu, ktorá zodpovedala dvojnásobku priemernej hodnoty ročnej percentuálnej miery nákladov pre príslušný typ spotrebiteľského úveru platnej ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere. 
V súvislosti s námietkou účastníka konania týkajúcou sa rozdielnosti pojmov RPMN a odplata, je potrebné uviesť, že odvolací orgán sa nepridržiava právnej úvahy poskytnutej prvostupňovým správnym orgánom v druhom odseku na strane 7 predmetného rozhodnutia. Je nepochybné, že pojem RPMN ako aj jeho spôsob výpočtu stanovuje zákon o spotrebiteľských úveroch, kým pojem odplata používa nariadenie vlády č. 238/2008 Z.z., ktoré ho však bližšie nedefinuje, len určuje maximálnu výšku, ktorú by odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru nemala presiahnuť. Za neakceptovateľnú však považuje odvolací orgán požiadavku spoločnosti o výklad pojmu odplata s ohľadom na príslušné ustanovenia Obchodného a Občianskeho zákonníka, keďže bolo preukázané, že predmetné zmluvy uzatvárané so spotrebiteľmi majú charakter zmlúv o spotrebiteľských úveroch. Na právne vzťahy založené predmetnými zmluvami sa uplatňuje zákon o spotrebiteľských úveroch ako osobitný právny predpis. V prípade spotrebiteľských úverov totiž podľa názoru odvolacieho orgánu zákonodarca zvolil vyjadrenie odplaty cez RPMN (ročnú percentuálnu mieru nákladov), ktorá zohľadňuje tak úroky, ako aj poplatky, dokonca aj splácanie úveru. Napriek tomu, že sa odvolací orgán nestotožňuje s právnou úvahou prvostupňového správneho orgánu vo veci rozdielov medzi pojmami RPMN a odplata, považuje skutkový stav za spoľahlivo zistený a správne právne posúdený. Použitie vyššie uvedenej právnej úvahy prvostupňovým správnym orgánom nemá vplyv na zodpovednosť spoločnosti za zistené porušenie zákona.
	Odvolací orgán má za to, že účastník konania v odvolaní zistené nedostatky relevantným spôsobom nespochybnil rozhodnutie správneho orgánu. Zároveň dospel odvolací orgán k názoru, že účastník konania preukázateľne porušil zákonnom stanovené povinnosti. 
Čo sa týka výšky uloženého postihu, táto bola v odvolacom konaní znížená s ohľadom na skutočnosť, že porušenie § 3 ods. 10 cit. zákona bolo jednoznačne zistené a preukázané len u 1 zmluvy o spotrebiteľskom úvere. Na ostatné okolnosti, ktoré účastník konania uviedol vo svojom odvolaní, odvolací orgán neprihliadal. 
V odvolaní účastník konania neuvádza žiadne nové skutočnosti, ani dôkazy, ktoré by účastníka konania zbavovali zodpovednosti za nedostatky a boli by dôvodom na zrušenie vydaného rozhodnutia. Na základe vyššie uvedených skutočnosti pokladá odvolací orgán skutkový stav za spoľahlivo zistený a jeho protiprávnosť za nepochybne preukázanú. Výšku uloženej pokuty pokladá odvolací orgán za primeranú zistenému skutkovému stavu. Odvolací orgán trvá na kontrolných zisteniach zo dňa 14.10.2009, za zistené nedostatky zodpovedá účastník konania v plnom rozsahu. 
Na základe hore uvedených skutočnosti pokladá odvolací orgán skutkový stav v prípade predmetnej zmluvy o spotrebiteľskom úvere za spoľahlivo zistený a jeho protiprávnosť za nepochybne preukázanú, správny orgán preto nezistil v odvolacom konaní dôvod na zrušenie napadnutého rozhodnutia.
Zákon o spotrebiteľských úveroch upravuje niektoré podmienky podnikania významné z hľadiska ochrany spotrebiteľa. K týmto podmienkam patrí aj zákaz, aby odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila výšku ustanovenú nariadením vlády. Tento zákaz však účastník konania preukázateľne porušil. 
Podľa § 8 ods. 2 cit. zákona za porušenie povinností uvedených v § 3 a § 4 ods. 1 a 4 môže Slovenská obchodná inšpekcia uložiť veriteľovi pokutu do 16 596,95 EUR. Výšku pokuty stanovenej v odvolacom konaní považuje odvolací orgán za primeranú zistenému skutkovému stavu.
Pri určovaní výšky pokuty správny orgán prihliadol na charakter a závažnosť zisteného protiprávneho konania, ktoré spočívalo v porušení zákonom uloženého zákazu, aby odplata za poskytnutie spotrebiteľského úveru prevýšila výšku ustanovenú osobitným právnym predpisom. Správny orgán pri určovaní výšky pokuty prihliadol aj na dĺžku trvania protiprávneho stavu, ktorý preukázateľne trval minimálne odo dňa uzatvorenia zmluvy spotrebiteľskom úvere  č.1209000015 zo dňa 30.01.2009, do vykonania kontroly dňa 14.10.2009. Účelom právnych predpisov je poskytnúť, spotrebiteľom uzatvárajúcim spotrebiteľské zmluvy, zvýšenú ochranu ich práv, tento účel však v predmetnom prípade nebol z dôvodov porušenia povinnosti splnený. Správny orgán má za to, že charakter takéhoto protiprávneho konania je závažný najmä preto, že je spôsobilý privodiť spotrebiteľom majetkovú ujmu a to tým, že naruší alebo môže narušiť ich ekonomické správanie a to tak, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie, ktoré by inak neurobil. Výšku pokuty uvedenú vo výroku tohto rozhodnutia považuje správny orgán za primeranú.
Podkladom pre vydanie rozhodnutia bol presne a spoľahlivo zistený skutkový stav veci na základe čoho podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku bolo I. stupňové rozhodnutie zmenené tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia