Slovenská obchodná inšpekcia
Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave,
Prievozská 32, pošt. prieč. 29, 827 99  Bratislava

Číslo : SK/0585/99/2013                                                            Dňa : 18.09.2013

     Podľa ustanovenia § 58 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok), Slovenská obchodná inšpekcia Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave, vo veci odvolania účastníka konania Splátková Kancelária s. r. o., Gen. M. R. Štefánika 373/11, 911 01 Trenčín, IČO: 46 498 117, kontrola vykonaná dňa 29.11.2012 v prevádzke Splátková kancelária, s.r.o., V.P. Tótha 17, Zvolen a dňa 08.03.2013 na Inšpektoráte SOI so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj, proti rozhodnutiu Inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj, č. P/0130/03/2013, zo dňa 20.06.2013, ktorým bola podľa 
§ 24 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov uložená peňažná pokuta vo výške 18.000,00 EUR, slovom: osemnásťtisíc eur, pre porušenie § 4 ods. 2 
písm. b), § 7 ods. 1 v nadväznosti na § 7 ods. 4 a § 8 ods. 3 vyššie cit. zákona o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku takto

r o z h o d o l:

napadnuté rozhodnutie vo výrokovej časti  m e n í  tak, že:
účastníkovi konania:  Splátková Kancelária s. r. o., Gen. M. R. Štefánika 373/11, 
911 01 Trenčín, IČO: 46 498 117,
pre porušenie zákazov vyplývajúcich zo zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa  v znení neskorších predpisov zistených kontrolou dňa 08.03.2013 na Inšpektoráte SOI so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj, kedy bola ukončená kontrola zo dňa 29.11.2012 uskutočnená v prevádzke účastníka konania Splátková kancelária, s.r.o., V.P. Tótha 17, Zvolen zameraná na šetrenie spotrebiteľských podaní č. 861/2012, č. 988/2012 a č. 126/2013 a na posúdenie spotrebiteľských zmlúv, a to:
-	pre porušenie zákazu upierať spotrebiteľovi práva podľa § 3, kde je v odseku 3 upravené právo spotrebiteľa na ochranu pred neprijateľnými podmienkami v spotrebiteľských zmluvách, nakoľko v Zmluvách o poverení č. 0100007 zo dňa 17.2.2012, č.0100135 zo dňa 07.5.2012,  č. 0100145 zo dňa 14.5.2012, č. 0100146 zo dňa 14.5.2012 a č. 0050041 zo dňa 30.07.2012 boli v bode 4 druhá veta Zmlúv o poverení, v bode 10 Záverečné ustanovenia Všeobecných zmluvných podmienok, 3. odsek, v bode 6 Platobné povinnosti účastníka Všeobecných zmluvných podmienok, posledný odsek, v bode 9. Odstúpenie, výpoveď a vylúčenie Všeobecných zmluvných podmienok, v bode 9. druhý odsek, v bode 9. predposledný odsek a v bode 10. Záverečné ustanovenia druhý odsek Všeobecných zmluvných podmienok, zistené neprijateľné podmienky, ktoré zakladajú hrubý nepomer v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa, čím bol porušený § 4 ods. 2 písm. b) zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa  a o zmene zákona Slovenskej národnej rady číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov
-	pre porušenie zákazu predávajúceho používať nekalé obchodné praktiky, pričom za nekalú obchodnú praktiku sa považuje aj klamlivé konanie a obchodná praktika sa považuje za klamlivú, ak opomenie podstatnú informáciu, ktorú priemerný spotrebiteľ potrebuje v závislosti od kontextu na to, aby urobil rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neurobil, nakoľko účastník konania pri propagácii svojej činnosti prostredníctvom reklamy uviedol v období február 2012 až november 2012, konkrétne v denníku Nový čas v termínoch 28.02.2012, 21.02.2012, 06.03.2012, 08.03.2012, 17.03.2012, 20.03.2012, 22.03.2012, 27.03.2012, 29.03.2012, 12.04.2012, 19.04.2012, 26.04.2012, 17.05.2012, 17.05.2012, 22.05.2012, 22.05.2012, 29.05.2012, 29.05.2012, 21.06.2012, 21.06.2012, 26.06.2012, 26.06.2012, 10.07.2012, 12.07.2012, 02.08.2012, 07.08.2012, 14.08.2012, 21.08.2012, 23.08.2012, 28.08.2012, 11.09.2012, 04.09.2012, 11.09.2012, 25.09.2012, 29.09.2012, 10.11.2012; v týždenníku Nový čas víkend v termínoch 04.08.2012, 18.08.2012; v týždenníku MY – Balík v termínoch 07.02.2012, 21.02.2012, 27.02.2012, 02.04.2012, 10.04.2012, 16.04.2012, 23.04.2012, 21.05.2012, 04.06.2012, 11.06.2012, 02.07.2012, 09.07.2012, 16.07.2012, 23.07.2012, 30.07.2012; v týždenníku MY – Balík západ dňa 06.08.2012 a v MY – Balík stred dňa 13.08.2012; v periodiku Novinky NITRA v termíne 03/2012 a v denníku PLUS JEDEN DEŇ v termíne 14.03.2012 reklamu vo vyobrazení, ktorá je spôsobilá uviesť priemerného spotrebiteľa do omylu v tom, že predmetom ponuky, teda aj náplňou činnosti účastníka konania je poskytnutie štandardného úveru, a to v rozsahu a splátkach prezentovaných v ponuke. Prezentácia produktu opomínala podstatné informácie o jeho povahe a hlavných znakoch ako sú predovšetkým dostupnosť a riziká s ním spojené, čím vo vzťahu k spotrebiteľovi mohla zapríčiniť, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie o využití služby účastníka konania, ktoré by inak neurobil, čím bol porušený § 7 ods. 1 v nadväznosti na § 7 ods. 4 a § 8 ods. 3 zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa  a o zmene zákona Slovenskej národnej rady číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov

u k l a d á

účastníkovi konania podľa § 24 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa  a o zmene zákona Slovenskej národnej rady číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov pokutu vo výške  18 000,00 EUR, slovom osemnásťtisíc eur. Uloženú pokutu je účastník konania povinný uhradiť do 15 dní odo dňa doručenia tohto rozhodnutia priloženou poštovou poukážkou alebo príkazom na úhradu na účet: Štátna pokladnica, č. ú.: 7000065068, numerický kód-8180,VS-01300313.

O d ô v o d n e n i e :

Inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie (ďalej len „SOI“) so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj rozhodnutím uložil účastníkovi konania – Splátková Kancelária s. r. o. – peňažnú pokutu vo výške 18 000,– EUR pre porušenie zákazu v zmysle § 4 ods. 2 písm. b) v nadväznosti na § 3 ods. 3 a § 7 ods. 1 v nadväznosti  na § 7 ods. 4 a § 8 ods. 3 zákona č. 250/2007 Z.z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o ochrane spotrebiteľa“). Inšpektormi SOI bolo pri kontrolách vykonaných dňa 29.11.2012 v prevádzke účastníka konania Splátková kancelária, s.r.o., V.P. Tótha 17, Zvolen a dňa 08.03.2013 na Inšpektoráte SOI so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj zistené použitie neprijateľných podmienok v bode 4 druhá veta Zmlúv o poverení, v bode 10, odsek 3 Záverečné ustanovenia Všeobecných zmluvných podmienok, v bode 6, posledný odsek Platobné povinnosti účastníka Všeobecných zmluvných podmienok, v bode 9. druhý odsek a predposledný odsek Všeobecných zmluvných podmienok a v bode 10 druhý odsek Všeobecných zmluvných podmienok. Zároveň bolo zistené porušenie zákazu nekalých obchodných praktík v súvislosti s propagáciou činnosti spoločnosti v denníku Nový čas, týždenníku Nový čas víkend, v týždenníku MY – Balík, v týždenníku MY – Balík západ, v týždenníku MY – Balík stred, v periodiku Novinky NITRA a v denníku PLUS JEDEN DEŇ.
Proti rozhodnutiu o uložení pokuty podal účastník konania odvolanie.
Podľa § 3 ods. 1 správneho poriadku správne orgány postupujú v súlade so zákonmi a inými právnymi predpismi.
Podľa § 46 správneho poriadku rozhodnutie musí byť v súlade so zákonmi a ostatnými právnymi predpismi, musí ho vydať orgán na to príslušný, musí vychádzať zo spoľahlivo zisteného skutkového stavu a musí obsahovať predpísané náležitosti.
Odvolací orgán podľa § 59 ods. 1 správneho poriadku preskúma napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu; ak je to nevyhnutné, doterajšie konanie doplní, prípadne zistené vady odstráni. Podľa ods. 2 ak sú pre to dôvody, odvolací orgán rozhodnutie zmení alebo zruší, inak odvolanie zamietne a rozhodnutie potvrdí.
Preskúmaním veci v odvolacom konaní bol zistený dôvod na zmenu napadnutého rozhodnutia. Odvolací orgán pristúpil k bližšej špecifikácii skutku nesúladného s požiadavkou vyplývajúcou z § 7 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa, ako aj doplnil miesto kontroly uskutočnenej dňa 29.11.2012. Dôvod na zníženie výšky postihu však nebol zistený, keďže skutkový stav považuje odvolací orgán za spoľahlivo zistený a správne právne kvalifikovaný.
Povinnosťou účastníka konania bolo dodržiavať zákaz upierania práv spotrebiteľovi na ochranu pred neprijateľnými podmienkami v spotrebiteľských zmluvách; dodržiavať zákaz nekalých obchodných praktík vo forme klamlivého konania, čo účastník konania porušil.
V dňoch 29.11.2012 a 08.03.2013 vykonali inšpektori Inšpektorátu SOI so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj šetrenie zamerané na preverenie opodstatnenosti podnetov spotrebiteľov č. 861/2012, 988/2012 a 126/2013.
Kontrolami bolo zistené, že so spotrebiteľmi – podávateľmi preverovaných podnetov uzatvoril účastník konania Zmluvy o poverení č. ... zo dňa 17.2.2012, č... zo dňa 7.5.2012, č. ... zo dňa 14.5.2012, č. ... zo dňa 14.5.2012 a č. ... zo dňa 30.07.2012 (ďalej len „Zmluva o poverením“), ktoré majú charakter spotrebiteľskej zmluvy, keďže spotrebiteľskou zmluvou je v zmysle § 52 ods. 1 zákona č. 40/1964 Zb. v znení neskorších predpisov (ďalej len „OZ“) každá zmluva bez ohľadu na právnu formu, ktorú uzatvára dodávateľ so spotrebiteľom. Posúdením obsahu Zmluvy o poverení, ktorej súčasť tvoria Všeobecné zmluvné podmienky (ďalej len „VZP“), boli zistené nedostatky spočívajúce v dojednaní podmienok spôsobujúcich značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa a upretie práva spotrebiteľa na ochranu pred neprijateľnými podmienkami v zmysle § 4 ods. 2 písm. b) v spojení s § 3 ods. 3 zákona o ochrane spotrebiteľa, ku ktorým došlo v prípade nižšie uvedených podmienok:
Podmienka vyplývajúca z bodu 4. druhá veta Zmluvy o poverení v znení – „...účastník prehlasuje, že sa s nimi rovnako ako s touto zmluvou vopred, pri dostatku poskytnutého času podrobne oboznámil, boli mu riadne vysvetlené, porozumel im, považuje ich za dostatočne určité a zrozumiteľné a zaväzuje sa ich dodržiavať vrátane všetkých jeho platobných povinností. Zároveň prehlasuje, že zmluvu uzatvára slobodne, jeho zmluvná voľnosť nie je nijako obmedzená a nie je v žiadnej, ani finančnej tiesni. “
Podmienka vyplývajúca z bodu 10. Záverečné ustanovenia VZP, 3. odsek – „...Podpísaný Účastník prehlasujem, že som sa so VZP pred pristúpením ku nim vopred a pri dostatku poskytnutého času podrobne oboznámil, boli mi riadne vysvetlené obzvlášť bod 9., porozumel som im, považujem ich za dostatočne určité a zrozumiteľné a zaväzujem sa ich dodržiavať vrátane všetkých mojich platobných povinností.“
Uvedenými podmienkami sa na spotrebiteľa neprijateľne prenáša dôkazné bremeno oboznámenia sa s uvedenými dokumentmi štandardnou zmluvnou podmienkou, čo spôsobuje značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa v zmysle § 53 ods. 1 OZ. Spotrebiteľ tak v danom prípade samotným podpisom zmluvných podmienok zároveň vyhlasuje a potvrdzuje, že bol podrobne oboznámený s uvedenými dokumentmi a s ich obsahom súhlasí, pričom predmetné vyhlásenie má formu štandardnej zmluvnej podmienky začlenenej do obsahu zmluvy. Skryté prenesenie dôkazného bremena má pre spotrebiteľa neprijateľný účinok vo vzťahu k potenciálnemu uplatneniu svojich práv na súde a u iných štátnych orgánov. Správny orgán v tejto súvislosti navyše poukazuje aj na obsah podnetov spotrebiteliek, ktoré následne správnemu orgánu oznámili a namietali nepochopenie systému fungovania spoločnosti, a teda aj obsahu zmluvných podmienok napriek skutočnosti, že svojim podpisom potvrdili súhlas s vyššie uvedenými zmluvnými podmienkami.
     Podmienka vyplývajúca z posledného odseku bodu 6. Platobné povinnosti účastníka VZP – „V prípade, ak sa účastník dostane do viac ako 60 dňového omeškania s uhradením mesačnej splátky alebo jej časti po tom ako získal nákupné právo, stanú sa naraz splatnými všetky zostávajúce mesačné splátky v jednej sume, bez potreby ďalšej výzvy alebo upozornenia a Organizátor môže pristúpiť aj k realizácií zabezpečovacích práv dohodnutých a poskytnutých pri prevzatí nákupného práva.“
Uvedená podmienka sa odchyľuje od Občianskeho zákonníka v neprospech spotrebiteľa v rozpore s § 54 ods. 1 OZ. Správny orgán v tejto súvislosti poukazuje na § 53 ods. 9 OZ, ktorý umožňuje dodávateľovi uplatnenie práva podľa § 565 OZ najskôr po uplynutí troch mesiacov od omeškania so zaplatením splátky a keď súčasne upozornil spotrebiteľa v lehote nie kratšej ako 15 dní na uplatnenie tohto práva.
     Podmienka vyplývajúca z bodu 9. Odstúpenie, výpoveď a vylúčenie VZP v znení „...Účastník má právo v lehote 15 dní od uzavretia zmluvy bez potreby uvedenia dôvodu odstúpiť od zmluvy písomným oznámením zaslaným Organizátorovi na adresu jeho sídla. Organizátor je povinný v tomto prípade ukončenia Zmluvy účastníkovi vrátiť všetky ním zrealizované platby, ako aj jednorazový registračný poplatok v rozsahu nad 50 EUR, t.j. registračný poplatok do výšky 50 EUR sa nevracia, prepadá v prospech Organizátora.“
Uvedená podmienka sa odchyľuje od Občianskeho zákonníka v neprospech spotrebiteľa v rozpore s § 54 ods. 1 OZ. Správny orgán poukazuje na § 457 OZ, podľa ktorého, ak je zmluva neplatná alebo ak bola zrušená, je každý z účastníkov povinný vrátiť druhému všetko, čo podľa nej dostal. Vzhľadom na skutočnosť, že odstúpením spotrebiteľa od zmluvy sa zmluva zrušuje od začiatku a zmluvným stranám vzniká povinnosť vrátiť si vzájomne poskytnuté plnenia, je spoločnosť povinná vrátiť spotrebiteľom poskytnuté plnenia v plnej výške. Je preto neprijateľné, aby účastník konania nevrátil spotrebiteľovi zaplatený registračný poplatok.
     Podmienka v zmysle druhého odseku bodu 9. Odstúpenie, výpoveď a vylúčenie VZP „Účastník, ktorý ešte nezískal nákupné právo, môže ukončiť zmluvu jej písomnou výpoveďou, ktorá nadobudne účinok jej doručením Organizátorovi. V tomto prípade môže, ale nemusí Organizátor rozhodnúť, že mesačné splátky, ktoré účastník už uhradil mu budú po odčítaní príslušného poverovacieho poplatku (+DPH) bezúročne vrátané ešte pred uplynutím celej doby trvania skupiny uvedenej v bode 1. Zmluvy. Uhradený registračný poplatok a ani príslušný poverovací poplatok (+DPH) sa nevracajú. Vrátenia takto skrátených mesačných splátok pred uplynutím celej doby trvania skupiny nie je možné nárokovať zo strany účastníka, nemôže sa ho ani domáhať.“
Podmienka v zmysle predposledného odseku bodu 9. Odstúpenie, výpoveď a vylúčenie VZP v znení “...Mesačné splátky, ktoré sa majú v zmysle vyššie uvedeného vrátiť účastníkovi, ktoré uhradil pred dňom nadobudnutia účinnosti výpovede, mu budú po odčítaní príslušného poverovacieho poplatku (+DPH) a bezúročne vrátené po uplynutí celej doby trvania skupiny, ale registračný poplatok sa nevracia .“
Uvedené podmienky pri ich praktickom výkone spôsobujú značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa v zmysle § 53 ods. 1 OZ. Správny orgán poukazuje na skutočnosť, že vyššie uvedené podmienky umožňujú dodávateľovi finančné vysporiadanie až na konci obdobia stanoveného v zmluve. Toto obdobie nie je bližšie špecifikované, ak by však správny orgán pristúpil k záveru, že je ním obdobie trvania skupiny, vo všetkých posudzovaných zmluvách uvedené podmienky oprávňujú dodávateľa na konečné vysporiadanie až po uplynutí časového obdobia 100 mesiacov, čo je hrubo v neprospech spotrebiteľa. Vzhľadom na skutočnosť, že dodávateľ si zakotvil široké koncipované oprávnenie (predovšetkým v súvislosti s termínom vrátenia peňažného plnenia spotrebiteľovi), je značne v neprospech spotrebiteľa, ak mu je odopreté právo na vrátenie plnenia spolu s úrokmi.
     Podmienka v zmysle druhého odseku bod 10. Záverečné ustanovenia VZP v znení „...Pre prípadné súdne spory je dohodou organizátora a účastníka určená popri príslušnosti podľa Občianskeho súdneho poriadku aj alternatívna príslušnosť Okresného súdu vo Zvolene, výber je na žalobcovi.“
Uvedená podmienka spôsobuje značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa v zmysle § 53 ods. 1  OZ. Vzhľadom na § 87 písm. f) Občianskeho súdneho poriadku (ďalej len OSP) je popri všeobecnom súde odporcu na konanie v prípade sporu zo spotrebiteľskej zmluvy príslušný aj súd v mieste bydliska spotrebiteľa. Vytýkané zmluvné ustanovenie by účastníkovi konania ako žalobcovi umožňovalo podanie žaloby aj na súde mimo miesta bydliska žalovaného spotrebiteľa, čo je značne v neprospech spotrebiteľa a môže mu sťažiť obranu jeho práv v rámci začatého súdneho konania.
Odvolací orgán tiež poukazuje na skutočnosť, že v súvislosti s propagáciou činnosti spoločnosti prostredníctvom inzerátov v tlači bolo voči spoločnosti vydané predbežné opatrenie č. 1639/03/2012 zo dňa 18.12.2012 s cieľom ochrany trhu pred reklamnou činnosťou, ktorá po predbežnom posúdení zo strany kontrolného orgánu napĺňala znaky nekalej obchodnej praktiky.
Inšpektori SOI boli v čase kontroly dňa 29.11.2012 posúdené reklamy v nasledovnom znení, ktorými účastník konania ponúkal finančné prostriedky:
ZAVOLAJTE !!!
  3000 €     od     40,20 €/mes.
10000 €     od   134,00 €/mes. 
15000 €     od   201,00 €/mes.
20000 €     od   268,00 €/mes.
	Tel.: 0949 669 438
	         0949 669 536
	         0949 669 538
Adresa: SPLÁTKOVÁ KANCELÁRIA S.R.O.
V.P.Tótha 17, 960 01 Zvolen
  Otv. doba: po., ut., t. 830 – 1630 
      Str. 830 – 1800 / pi. 830 - 1500
________________________________________
Pre podrobné informácie volajte našich 
obchodných zástupcov. Zaoberáme sa 
organizovaním spotrebiteľských skupín.
       ZAVOLAJTE !!!
  2000 €     od     26,80 €/mes.
10000 €     od       134 €/mes. 
15000 €     od       201 €/mes.
20000 €     od       268 €/mes.
___________________________
Tel.: 
E-mail: sksro.za@gmail.com
Adresa: V.P.Tótha 17, 960 01 Zvolen
  Otv. doba: po., ut., št. 8:30 – 16:30 
     ٠ St. 8:30 – 18:00 ٠pi. 8:30 – 15:00
_________________________________
Pre podrobné informácie volajte našich 
obchodných zástupcov. Zaoberáme sa 
organizovaním spotrebiteľských skupín.

V závere kontroly zo dňa 29.11.2012 bol uložený kontrolovanému subjektu záväzný pokyn v znení: „Doručiť na I-SOI so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj faktúry za inzerciu uvedenej reklamy v tlači“ s termínom do 30.11.2012. Pri následnej kontrole zo dňa 08.03.2013 bol vzhľadom na nepredloženie požadovaných faktúr za obdobie mesiacov august až november 2012 uložený ďalší záväzný pokyn v znení: „Konateľ spoločnosti p. C. T. zašle na Inšpektorát SOI so sídlom v Prievidzi pre Trenčiansky kraj, Sládkovičova 11, Prievidza faktúry s uvedením dňa inzercie za mesiace august 2012 – november 2012“ s termínom do 13.03.2013. Na základe zaslaných faktúr bol inšpektormi SOI vyhotovený súhrn inzercií, ktorý tvorí neoddeliteľnú súčasť inšpekčného záznamu.
Predmetné inzeráty boli uverejnené v období február 2012 až november 2012 nasledovne:
- v denníku Nový čas v termínoch 28.02.2012, 21.02.2012, 06.03.2012, 08.03.2012, 17.03.2012, 20.03.2012, 22.03.2012, 27.03.2012, 29.03.2012, 12.04.2012, 19.04.2012, 26.04.2012, 17.05.2012, 17.05.2012, 22.05.2012, 22.05.2012, 29.05.2012, 29.05.2012, 21.06.2012, 21.06.2012, 26.06.2012, 26.06.2012, 10.07.2012, 12.07.2012, 02.08.2012, 07.08.2012, 14.08.2012, 21.08.2012, 23.08.2012, 28.08.2012, 11.09.2012, 04.09.2012, 11.09.2012, 25.09.2012, 29.09.2012, 10.11.2012,
-  v týždenníku Nový čas víkend v termínoch 04.08.2012, 18.08.2012,
- v týždenníku MY – Balík v termínoch 07.02.2012, 21.02.2012, 27.02.2012, 02.04.2012, 10.04.2012, 16.04.2012, 23.04.2012, 21.05.2012, 04.06.2012, 11.06.2012, 02.07.2012, 09.07.2012, 16.07.2012, 23.07.2012, 30.07.2012,
-  v týždenníku MY – Balík západ dňa 06.08.2012 a v MY – Balík stred dňa 13.08.2012,
-  v periodiku Novinky NITRA v termíne 03/2012,
-  v denníku PLUS JEDEN DEŇ v termíne 14.03.2012.
Po posúdení zverejnených inzerátov správny orgán uvádza: 
Posúdením predmetných inzerátov dospel správny orgán k záveru, že spôsobom propagácie svojej činnosti účastník konania nepostupuje v súlade s požiadavkami odbornej starostlivosti, nedodržiava úroveň osobitnej schopnosti a starostlivosti zodpovedajúcej čestnej obchodnej praxi či všeobecnej zásade dobrej viery uplatňovanej v jeho oblasti činnosti, čím môže podstatne narušiť ekonomické správanie adresátov reklamy vo vzťahu k poskytovanej službe a mať za následok prijatie rozhodnutia, ktoré by pri dostatku informácií inak neurobili. Spoločnosťou zvolený spôsob poskytnutia informácií vzťahujúcich sa k zabezpečeniu finančných prostriedkov  je spôsobilý priemerného spotrebiteľa uviesť do omylu v tom, že predmetom ponuky a teda aj náplňou činnosti spoločnosti je poskytnutie štandardného úveru a to v rozsahu a splátkach prezentovaných v ponuke. Správny orgán predovšetkým poukazuje na skutočnosť, že prezentácia produktu neobsahuje podstatné informácie o jeho povahe a hlavných znakoch ako sú predovšetkým dostupnosť a riziká s ním spojené. Príkladný rozpis možnej výšky sumy s uvedením minimálnej hranice splátky vzhľadom na absenciu týchto podstatných informácií nepochybne vyvoláva dojem štandardnej ponuky úveru 
pre spotrebiteľov. Z uvedeného je zrejmé, že predmetnou inzerciou uvádza účastník konania spotrebiteľov do omylu, čo môže spôsobiť, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie, ktoré by inak neurobil. Účastník konania síce poskytuje informáciu o skutočnosti, že sa zaoberá organizovaním spotrebiteľských skupín, daná informácia však nie je bežne komunikovaná vo význame definovania pojmu spotrebiteľské skupiny, preto od priemerného spotrebiteľa nemožno očakávať pochopenie mechanizmu poskytnutia finančných prostriedkov len na základe poskytnutia uvedenej informácie. V skutočnosti spoločnosť neponúka priamy úverový vzťah (potrebujem – dostanem - následne splácam), ale organizovanie skupín spotrebiteľov s povinnosťou úhrady mesačných splátok od uzatvorenia zmluvy bez ohľadu na dátum získania predmetu zmluvy a možnosť prijatia záväzku predčasného splnenia za účelom získania dojednanej výšky peňažných prostriedkov. Z uvedeného je zrejmé, že predmetnou inzerciou uvádza účastník konania spotrebiteľov do omylu, čo môže spôsobiť, že spotrebiteľ urobí rozhodnutie, ktoré by inak neurobil. Reklama tak napĺňa znaky nekalej obchodnej praktiky, ktorá je v zmysle § 7 ods. 1 v nadväznosti na § 7 ods. 4 a § 8 ods. 3 zákona o ochrane spotrebiteľa zakázaná.
Za zistené nedostatky zodpovedá v plnom rozsahu účastník konania ako predávajúci v zmysle § 2 písm. b) bod 1. zákona o ochrane spotrebiteľa.
Účastník konania v podanom odvolaní vo vzťahu k podmienkam vyplývajúcim z bodu 4. druhá veta Zmluvy o poverení a z bodu 10. VZP uviedol, že sa jedná o úplne bežné a legitímne prehlásenia oboch zmluvných strán. Pokiaľ obe zmluvné strany potvrdia pravdivé skutočnosti, nemôžu sa takéto ustanovenia vykladať ani na ujmu jednej z nich. Ak by sa prehlásenie nezakladalo na pravde, mal spotrebiteľ možnosť zmluvu neuzatvoriť a obrátiť sa na služby inej spoločnosti, keďže spoločností zaoberajúcich sa podobnou obchodnou činnosťou je na trhu veľa. V prípade, že by spotrebiteľ svojim podpisom uvedené prehlásenia nepotvrdil a na súde tvrdil skutočnosti v rozpore s reálnym stavom, spoločnosť by nemala možnosť uspieť na súde. Práve v takomto prípade by vznikla značná nerovnováha v právach a povinnostiach zmluvných strán.
K namietaným bodom 6. a 9. VZP účastník konania uviedol, že jednou zo základných zásad občianskeho práva je autonómia vôle a zmluvnej voľnosti, kedy sa zmluvné strany majú možnosť od dispozitívnych ustanovení odchýliť, pokiaľ to zodpovedá ich zmluvnej vôli. Keďže uvedené podmienky boli dohodnuté zo strany zmluvných strán dobrovoľne a vážne, je účastník konania presvedčený, že nejednal v neprospech svojich klientov.
K dojednanej miestnej príslušnosti Okresného súdu v Zvolene účastník konania uviedol, že podmienkou nemal v úmysle ukrátiť práva spotrebiteľa. Popri takto určenej miestnej príslušnosti má spotrebiteľ stále právo podať žalobu na mieste príslušný súd podľa OSP.
Účastník konania tiež nesúhlasí s názorom správneho orgánu, že porušil zákaz použitia nekalej obchodnej praktiky v inzerovanej ponuke. Spoločnosť v inzerátoch neuvádzala, že ide o bežné poskytovanie úverov, v každom inzeráte sa nachádzala informácia, že sa spoločnosť zaoberá organizovaním spotrebiteľských skupín. Pokiaľ by mal záujemca snahu získať informácie ohľadom spotrebiteľských skupín, spoločnosť by mu celý postup vysvetlila prostredníctvom svojich zástupcov, čo bolo tiež uvedené v inzerátoch. Činnosť spotrebiteľských skupín nie je možné vysvetliť jednoducho v dvoch alebo troch riadkoch. Pokiaľ ide o možnosť získania deklarovanej príkladmo uvedenej sumy, žiadny spotrebiteľ nebol zavádzaný. Vzhľadom na uvedené skutočnosti účastník konania navrhuje zrušenie predmetného rozhodnutia v celom rozsahu, príp. zníženie výšky uloženého postihu.
K tomu odvolací orgán uvádza, že po preskúmaní napadnutého rozhodnutia zistil dôvody na uskutočnenie zmien v jeho výrokovej časti. Dôvod na zníženie výšky postihu však odvolací orgán nezistil. Skutočnosti uvedené v odvolaní nezbavujú účastníka konania zodpovednosti za kontrolou presne a spoľahlivo zistené porušenie § 4 ods. 2 písm. b) 
a § 7 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa, a to z dôvodov uvedených nižšie v rámci odôvodnenia rozhodnutia.
	Zákonnú definíciu pojmu obchodnej praktiky upravuje § 2 písm. p) zákona o ochrane spotrebiteľa, podľa ktorého je ňou konanie, opomenutie konania, spôsob správania alebo vyjadrovania, obchodná komunikácia vrátane reklamy a marketingu predávajúceho, priamo spojené s propagáciou, ponukou, predajom a dodaním výrobku spotrebiteľovi.
	V zmysle § 7 ods. 1 cit. zákona nekalé obchodné praktiky sú zakázané.
	V zmysle § 7 ods. 2 písm. a), b) zákona o ochrane spotrebiteľa, obchodná praktika sa považuje za nekalú, ak je v rozpore s požiadavkami odbornej starostlivosti a podstatne narušuje alebo môže podstatne narušiť ekonomické správanie priemerného spotrebiteľa vo vzťahu k výrobku alebo službe, ku ktorému sa dostane alebo ktorému je adresovaná, alebo priemerného člena skupiny, ak je obchodná praktika orientovaná na určitú skupinu spotrebiteľov.
	V zmysle § 8 ods. 3 zákona o ochrane spotrebiteľa obchodná praktika sa tiež považuje za klamlivú, ak opomenie podstatnú informáciu, ktorú priemerný spotrebiteľ potrebuje
v závislosti od kontextu na to, aby urobil rozhodnutie o obchodnej transakcii, a tým zapríčiňuje alebo môže zapríčiniť, že priemerný spotrebiteľ urobí rozhodnutie o obchodnej transakcii, ktoré by inak neurobil.
	Čo sa týka spôsobu prezentovania poskytovania služby prostredníctvom reklamy v tlači, odvolací orgán naďalej trvá na právnom zdôvodnení vyplývajúcom z napadnutého rozhodnutia. Spôsob poskytnutia informácií vzťahujúcich sa k zabezpečeniu finančných prostriedkov bol spôsobilý priemerného spotrebiteľa uviesť do omylu v tom, že predmetom ponuky a teda aj náplňou činnosti spoločnosti je poskytnutie finančných prostriedkov a to v rozsahu a splátkach prezentovaných v ponuke. Prezentácia produktu neobsahovala podstatné informácie o jeho povahe a hlavných znakoch ako sú predovšetkým dostupnosť a riziká s ním spojené. Príkladný rozpis možnej výšky sumy s uvedením minimálnej hranice splátky vzhľadom na absenciu uvedených podstatných informácií nepochybne vyvolával dojem štandardnej ponuky úveru pre spotrebiteľov. Účastník konania síce v posudzovaných inzerátoch poskytoval informáciu o skutočnosti, že sa zaoberá organizovaním spotrebiteľských skupín, daná informácia však nie je bežne komunikovaná vo význame definovania uvedeného pojmu, a preto od priemerného spotrebiteľa nemožno očakávať pochopenie mechanizmu poskytnutia finančných prostriedkov len na základe poskytnutia uvedenej informácie. Rozhodnutie o obchodnej transakcii definované v zákone o ochrane spotrebiteľa, zahŕňa celý proces jednotlivých etáp počnúc od fázy rozhodovania sa o pristúpení k záväzkovému vzťahu, a to bez ohľadu na to či sa spotrebiteľ rozhodne konať alebo sa konania zdrží, teda aj bez  reálneho uskutočnenia konečnej obchodnej – v tomto prípade úverovej transakcie. Prezentácia - reklama danej služby je spôsobilá uviesť do omylu v tom, že ide o poskytnutie úveru vo výške a splátkach v nej prezentovaných a hoci právny vzťah medzi účastníkom konania a spotrebiteľom nebol v danom prípade posúdený ako spotrebiteľský vzťah v zmysle osobitného predpisu – zákona č. 129/2010 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o iných úveroch a pôžičkách pre spotrebiteľov, v znení neskorších predpisov, pre posúdenie veci je podstatné, že prezentácia produktu v reklame bola spôsobilá uviesť spotrebiteľa do omylu, že predmetom ponuky je poskytnutie štandardného úveru, a to vzhľadom na skutočnosť, že reklama bola zameniteľná s reklamami iných poskytovateľov bežných spotrebiteľských úverov. V skutočnosti však účastník konania neponúka priamy úverový vzťah (potrebujem – dostanem - následne splácam), ale organizovanie skupín spotrebiteľov s povinnosťou úhrady mesačných splátok bez ohľadu na dátum získania predmetu zmluvy a možnosť prijatia záväzku predčasného splatenia za účelom získania dojednanej výšky peňažných prostriedkov. Spoločnosť nezbavuje zodpovednosti za zistené konanie ani skutočnosť, že pri telefonickom či osobnom kontakte sú záujemcom poskytnuté bližšie informácie, nakoľko v danej veci bol posudzovaný samotný charakter a obsah inzercie predmetnej služby, ktorý bol nepochybne spôsobilý uviesť spotrebiteľa do omylu a ovplyvniť tým jeho ekonomické správanie. Pokiaľ bolo samotné vysvetlenie pojmu „organizovanie spotrebiteľských skupín“ priestorovo náročné na vysvetlenie, účastník konania mal zvoliť takú formu a obsah inzercie, ktorá by priemerného spotrebiteľa priamo v inzeráte upozorňovala na špecifiká produktu, ako aj odlišnosť od ponuky spotrebiteľského úveru, kedy spotrebiteľ hneď po posúdení žiadosti o poskytnutie úveru a splnenie požiadaviek na jeho poskytnutie, dostáva požadované finančné prostriedky, na rozdiel od činnosti účastníka konania, kedy je pridelenie finančných prostriedkov časovo neurčité a závisí od ďalšej aktivity člena spotrebiteľskej skupiny.
	Podľa § 4 ods. 2 písm. b) zákona o ochrane spotrebiteľa, predávajúci nesmie spotrebiteľovi upierať práva podľa § 3 zákona.
	Podľa § 3 ods. 3 zákona o ochrane spotrebiteľa každý spotrebiteľ má právo na ochranu pred neprijateľnými podmienkami v spotrebiteľských zmluvách.
	Podľa § 52 ods. 1 OZ je spotrebiteľskou zmluvou každá zmluva bez ohľadu na právnu formu, ktorú uzatvára dodávateľ so spotrebiteľom.
	Podľa § 53 ods. 1 prvá veta OZ spotrebiteľské zmluvy nesmú obsahovať ustanovenia, ktoré spôsobujú značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa.
	Podľa § 54 ods. 1 a 2 OZ zmluvné podmienky upravené spotrebiteľskou zmluvou sa nemôžu odchýliť od tohto zákona v neprospech spotrebiteľa. Spotrebiteľ sa najmä nemôže vopred vzdať svojich práv, ktoré mu tento zákon priznáva, alebo si inak zhoršiť svoje zmluvné postavenie. V pochybnostiach o obsahu spotrebiteľských zmlúv platí výklad, ktorý je pre spotrebiteľa priaznivejší.
	Odvolací správny orgán zastáva názor, že účastník konania zákaz v zmysle § 4 ods. 2 písm. b) zákona o ochrane spotrebiteľa nesplnil v prípade vyššie citovaných podmienok vyplývajúcich z bodu 4 druhá veta Zmluvy o poverení, z bodu 10, odsek 3 VZP, z bodu 6, posledný odsek VZP, z bodu 9. druhý odsek a predposledný odsek VZP a z bodu 10 druhý odsek VZP. VZP ako súčasť spotrebiteľskej zmluvy majú síce charakter podmienok, s ktorými sa spotrebiteľ má možnosť oboznámiť ešte pred uzatvorením zmluvy, no zároveň nemá možnosť pri uzatváraní zmluvného vzťahu ovplyvniť ich obsah, preto nesmú obsahovať neprijateľné podmienky. Zodpovednosti účastníka konania nezbavuje ani skutočnosť, že spotrebiteľ s ním predloženou zmluvou súhlasil, keďže v danom prípade bolo povinnosťou účastníka konania, aby predložil spotrebiteľovi podmienky, ktoré sú v súlade s platnými právnymi predpismi a teda aj s príslušnou právnou úpravou týkajúcou sa neprijateľných podmienok v spotrebiteľských zmluvách.
	V zmysle § 53 ods. 2 OZ sa za individuálne dojednané zmluvné ustanovenia nepovažujú také, s ktorými sa mal spotrebiteľ možnosť oboznámiť pred podpisom zmluvy, ak nemohol ovplyvniť ich obsah. V zmysle § 53 ods. 3 OZ ak dodávateľ nepreukáže opak, zmluvné ustanovenia dohodnuté medzi dodávateľom a spotrebiteľom sa nepovažujú za individuálne dojednané. V danej súvislosti tiež správny orgán podporne poukazuje na čl. 3 ods. 2 smernice Rady č. 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, v zmysle ktorého sa podmienka nepovažuje za individuálne dohodnutú, ak bola navrhnutá vopred a spotrebiteľ preto nebol schopný ovplyvniť podstatu podmienky, najmä v súvislosti s predbežne formulovanou štandardnou zmluvou. Odvolací orgán zastáva názor, že na individuálne dojednanie je potrebné náležite rešpektovať a zachovať proces tvorby zmluvy ustanovený v Občianskom zákonníku, ktorý v posudzovanom prípade nebol preukázaný, správny orgán preto aplikoval na posudzovanú zmluvu ako celok právnu úpravu neprijateľných podmienok v spotrebiteľských zmluvách podľa Občianskeho zákonníka. Vzhľadom na skutkové okolnosti správny orgán tiež poukazuje na existujúcu judikatúru Súdneho dvora, v zmysle ktorej systém ochrany zavedený smernicou vychádza z myšlienky, že spotrebiteľ sa nachádza v nerovnom postavení voči predávajúcemu alebo poskytovateľovi, čo sa týka jednak vyjednávacej právomoci, ako aj úrovne informovanosti, čo ho vedie k tomu, že pristúpi na podmienky vopred vyhotovené predávajúcim alebo poskytovateľom, bez toho, aby mohol ovplyvniť ich obsah (rozsudok zo dňa 27.06.2000, Océano Grupo Editorial a Salvat Editores,C‑240/98 až C‑244/98, Recueil, s. I‑4941, bod 25).
	K výhradám účastníka konania vo vzťahu k posúdeniu podmienok vyplývajúcich z bodu 4. druhá veta Zmluvy o poverení a z bodu 10. VZP odvolací orgán uvádza, že ich považuje za neopodstatnené. V napadnutom rozhodnutí nebolo účastníkovi konania vytýkané samotné získanie prehlásenia od spotrebiteľa o skutočnosti, že bol oboznámený s obsahom Zmluvy o poverení, ale spochybnený bol práve spôsob, akým bolo takéto potvrdenie získané (forma štandardnej zmluvnej podmienky začlenenej do obsahu relatívne obšírnych zmluvných podmienok). Podľa názoru správneho orgánu má skryté prenesenie dôkazného bremena pre spotrebiteľa neprijateľný účinok vo vzťahu k potenciálnemu uplatneniu jeho práv na súde a u iných štátnych orgánov, keďže spotrebiteľ už len v dôsledku predmetných zmluvných podmienok môže byť odradený od prípadného podania podnetov alebo návrhov štátnym orgánom. K uvedenému pristupuje aj druhý rozmer zmluvnej podmienky, ktorej uplatnenie môže mať za následok, že štátny orgán neposkytne ochranu spotrebiteľovi z rýdzo formalistických dôvodov, že zmluvu podpísal a bol oboznámený so všetkými zmluvnými podmienkami. Spôsob, akým účastník konania preukáže odovzdanie všetkých potrebných dokumentov spotrebiteľovi orgán dozoru neurčuje, je vecou účastníka konania, ako tento postup určí a prispôsobí predmetu a výkonu svojej podnikateľskej činnosti. Odvolací orgán v tejto súvislosti poukazuje na znenie § 53 ods. 1 OZ, ktorý predpokladá, že uzatvorená zmluva, ktorej návrh predložil účastník konania spotrebiteľovi, nebude obsahovať neprijateľné podmienky, preto pre postih účastníka konania je rozhodujúce, že v zmluvách predkladaným spotrebiteľom sa vyskytujú podmienky spôsobujúce nerovnováhu v právach a povinnostiach zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa. Predávajúci sa preto nemôže zbaviť zodpovednosti za použitie neprijateľných podmienok tvrdením, že spotrebiteľ mal možnosť zmluvu neuzavrieť, keď nesúhlasil s nejakou zmluvnou podmienkou.
	Námietky účastníka konania vo vzťahu k hodnoteniu bodov 6. a 9. VZP, považuje odvolací orgán za nemajúce vplyv na správnosť a zákonnosť postupu správneho orgánu v tomto prípade. Prvostupňový správny orgán sa v rámci hodnotenia uvedených podmienok zaoberal ich nevyváženosťou, ktorú primerane odôvodnil s poukazom na dotknuté ustanovenia Občianskeho zákonníka. Účastník konania je v rámci poskytovania dohodnutej služby v postavení predávajúceho zmysle § 2 písm. b) bod 1 zákona o ochrane spotrebiteľa a zároveň dodávateľom v zmysle § 52 ods. 3 OZ, keďže pri uzatváraní a plnení spotrebiteľskej zmluvy koná v rámci predmetu svojej obchodnej činnosti. Osoby, ktoré uzatvorili Zmluvy o poverení s účastníkom konania vystupujú ako spotrebitelia, teda fyzické osoby, ktoré majú záujem využívať služby spoločnosti pre vlastnú spotrebu a zároveň pri uzatváraní a plnení spotrebiteľskej zmluvy nekonajú v rámci predmetu svojej obchodnej činnosti alebo inej podnikateľskej činnosti. Po posúdení obsahu a vyhotovenia posudzovaných Zmlúv o poverení odvolací správny orgán zastáva názor, že sa jedná o typické formulárové zmluvy dojednávané vo viacerých prípadoch, ktoré predávajúci navrhol vopred a predložil spotrebiteľovi bez možnosti ovplyvnenia obsahu zmluvných podmienok. Nemožno preto súhlasiť s účastníkom konania, že obsah predmetnej zmluvy bol so spotrebiteľom osobitne individuálne dohodnutý. Znenie spotrebiteľskej zmluvy sa nesmie v zmysle § 54 ods. 1 OZ odchýliť od Občianskeho zákonníka v neprospech spotrebiteľa, čo v prípade podmienok vyplývajúcich z posledného odseku bodu 6. VZP a z bodu 9. VZP nebolo dodržané. Prvostupňový správny orgán tento záver podporil aj konkrétnymi ustanoveniami OZ, ktoré nemali byť v dostatočnej miere zohľadnené pri tvorbe daných zmluvných podmienok. Odvolací orgán vidí v takto formulovaných podmienkach riziko ich použitia v neprospech spotrebiteľa v konkrétnych situáciách v rámci trvania právneho vzťahu. Spotrebiteľ pritom v dobrej viere uzatvára zmluvu s účastníkom konania, od ktorého očakáva, že vzhľadom a jeho podnikanie a ponúkané služby koná profesionálne, čo zodpovedá poctivému prístupu v podnikaní. Pri posudzovaní zmluvných podmienok sa správny orgán riadil aj závermi Súdneho dvora, podľa ktorého „... systém založený Smernicou vychádza z myšlienky, že spotrebiteľ je v slabom postavení zoči-voči predajcovi alebo dodávateľovi, a to pokiaľ ide o jeho kúpnu silu, ako aj pokiaľ ide o jeho úroveň poznania. To vedie spotrebiteľa k prijatiu podmienok navrhnutých vopred predajcom alebo dodávateľom bez toho, aby mohol ovplyvniť obsah podmienok.“ [Oceáno Grupo Editorial SA v. Roció Murciano Quintero (C-240/98) and Salvat Editores SA v. José M. Sánchez Alcón Prades (C-241/98), José Luis Copano Badillo (C-242/98), Mohammed Berroane (C-243/98) and Emilio Viňas Feliú (C-244/98). Judgment of 27 June 2000, § 25].
	Odvolací orgán tiež neakceptoval argumenty účastníka konania vo vzťahu k druhému odseku bodu 10. VZP, a to vzhľadom na jeho rozpor s miestnou príslušnosťou súdu v prípade sporu zo spotrebiteľskej zmluvy, ako aj jej spôsobilosťou poškodiť spotrebiteľa na jeho právach v prípade, ak by žalobca – predávajúci určil miestnu príslušnosť alternatívne v zmysle vytýkaného zmluvného dojednania. Pri posudzovaní neprijateľnosti predmetných zmluvných podmienok správny orgán zohľadňoval to, či je podmienka objektívne spôsobilá poškodiť spotrebiteľa, pričom nie je rozhodujúca vôľa zmluvných strán, čo vyplýva aj z rozhodovacej činnosti súdov SR (napr. Rozhodnutie Okresného súdu v Prešove z 16. augusta 2010 č. k. 17C/112/2010, Rozhodnutie Krajského súdu v Prešove z 29. júna 2011 č. k. 2Co/137/2010). Správny orgán v súvislosti s podmienkami vyplývajúcimi z bodu 4 druhá veta Zmluvy o poverení, z bodu 10, odsek 3 VZP, z bodu 6, posledný odsek VZP, z bodu 9. druhý odsek a predposledný odsek VZP a z bodu 10 druhý odsek VZP vníma riziko ich použitia v neprospech spotrebiteľa v konkrétnych situáciách v rámci trvania právneho vzťahu. Pre posúdenie celého prípadu je rozhodujúce, že došlo k porušeniu zákazov uvedených v zákone o ochrane spotrebiteľa. Na okolnosti, ktoré účastník konania uviedol vo svojom odvolaní a na základe ktorých žiada prehodnotenie prvostupňového rozhodnutia, odvolací orgán neprihliadal. Odvolací orgán trvá na kontrolných zisteniach uvedených v inšpekčných záznamoch zo dňa 29.11.2012 a 08.03.2013. Za zistené nedostatky zodpovedá účastník konania v plnom rozsahu.
	Odvolací orgán má za to, že prvostupňový správny orgán v predmetnom rozhodnutí náležite odôvodnil právne závery, ku ktorým dospel pri posudzovaní prípadu a pri určovaní výšky pokuty zohľadnil okolnosti daného prípadu, ako aj dôvody zisteného porušenia zákona. V súvislosti so zistenými porušeniami zákona a výškou uloženej sankcie odvolací orgán ďalej poukazuje na ustanovenie § 24 ods. 1 zákona o ochrane spotrebiteľa v zmysle ktorého je správny orgán povinný uložiť predávajúcemu za porušenie povinností ustanovených týmto zákonom alebo právnymi aktmi Európskych spoločenstiev v oblasti ochrany spotrebiteľa pokutu až do výšky 66 387,83 EUR. Samotný zákon pritom neumožňuje pokutu odpustiť, či ako sankciu použiť napr. pokarhanie, upozornenie a pod. V zmysle čl. 2 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. sú štátne orgány oprávnené konať iba na základe ústavy, v jej medziach a v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon – v uvedenom prípade zákon o ochrane spotrebiteľa, z čoho vyplýva, že prvostupňový orgán bol povinný k uloženiu pokuty pristúpiť. Odvolací orgán uvádza, že skutočnosťami, na ktoré sa pri určovaní výšky pokuty prihliada, sú v zmysle § 24 ods. 5 zákona o ochrane spotrebiteľa najmä charakter protiprávneho konania, závažnosť porušenia povinnosti, spôsob a následky porušenia povinnosti a má za to, že prvostupňový správny orgán dané skutočnosti vo svojom rozhodnutí zohľadnil, pričom uložil pokutu v súlade s ustanovením § 24 ods. 1 zákona. Prvostupňový správny orgán v odôvodnení rozhodnutia uviedol skutočnosti, ktoré zohľadnil pri určovaní výšky postihu. Odvolací správny orgán vzhľadom na charakter zisteného protiprávneho konania považuje pokutu vo výške 18 000 € za adekvátnu sankcionovanému konaniu, nakoľko protiprávnym konaním účastníka konania boli porušené práva spotrebiteľov a nemá žiaden dôvod znížiť výšku uloženej pokuty. Správny orgán zastáva názor, že charakter predmetného porušenia zákazov vyplývajúcich pre účastníka konania má negatívny dopad v tom, že je spôsobilý privodiť ujmu spotrebiteľom pri aplikácii predmetných podmienok na konkrétne situácie. Rozsah porušenia je o to závažnejší, že nedostatky boli zistené v spotrebiteľských zmluvách, ktoré boli predkladané všetkým záujemcom o služby ponúkané zo strany účastníka konania. Po preskúmavaní výšky sankcie dospel odvolací orgán k záveru, že výška postihu je primeraná k spáchanému správnemu deliktu. Vo sfére účastníka konania má uložená sankcia plniť úlohu výchovnú aj represívnu a postihovať protiprávne konanie, preto je žiaduce, aby bola v majetkovej sfére páchateľa deliktu citeľná, nemôže sa jednať o sankciu v zanedbateľnej výške, inak sa nedá predpokladať, že by splnila svoj účel.
	O výške pokuty rozhoduje inšpektorát SOI, ktorý podľa § 24 ods. 1 zákona č. 250/2007 Z.z. o ochrane spotrebiteľa v znení neskorších predpisov, uloží predávajúcemu za porušenie povinností ustanovených týmto zákonom alebo právnymi aktmi Európskych spoločenstiev v oblasti ochrany spotrebiteľa pokutu až do výšky 66 387,83 EUR.
Podľa § 24 ods. 5 cit. zákona sa pri určení výšky pokuty prihliada najmä na charakter protiprávneho konania, závažnosť porušenia povinnosti, spôsob a následky porušenia povinnosti. Správny orgán vzal do úvahy to, že účel právnych predpisov poskytujúcich spotrebiteľom, ktorí uzatvárajú spotrebiteľské zmluvy, zvýšenú ochranu nebol z dôvodov porušenia zákonných zákazov splnený. Spotrebiteľ v dobrej viere uzatvára zmluvu s predávajúcim, od ktorého očakáva, že vzhľadom na jeho podnikanie koná v súlade s odbornou starostlivosťou, čo zodpovedá poctivému prístupu v podnikaní. V danom prípade bolo v Zmluve o poverení vyhodnotených ako neprijateľných vyššie uvedených 7 zmluvných podmienok, ktoré boli spôsobilé vytvoriť značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach v zmluvných strán v neprospech spotrebiteľa, nakoľko prenášali dôkazné bremeno v otázke oboznámenia sa a pochopenia systému fungovania spoločnosti na spotrebiteľa, upravovali oprávnenie spoločnosti na splatenie celého dlhu v rozpore s úpravou vyplývajúcou z Občianskeho zákonníka, od Občianskeho zákonníka sa odchyľovali aj v úprave práva spotrebiteľa na odstúpenie od zmluvy, spôsobovali značnú nerovnováhu v neprospech spotrebiteľa v úprave následkov výpovede spotrebiteľa od Zmluvy o poverení, odchyľovali sa od OSP v otázke určenia príslušnosti súdu na konanie v neprospech spotrebiteľa. Konkrétne posúdenie vytýkaných zmluvných podmienok a dôvody ich neprimeraného zásahu do práv spotrebiteľa sú uvedené vyššie v rámci odôvodnenia rozhodnutia. Spotrebiteľ vzhľadom na nedostatok skúseností v danej oblasti (v porovnaní s predávajúcim) nie je objektívne schopný posúdiť charakter a možný dopad jednotlivých zmluvných podmienok na jeho práva pri vzniku zmluvného vzťahu. V neposlednom rade bola zo strany správneho orgánu zohľadnená skutočnosť, že spôsob propagácie produktu účastníka konania bol spôsobilý priemerného spotrebiteľa uviesť do omylu v tom, že predmetom ponuky a teda aj náplňou činnosti účastníka konania je poskytnutie štandardného úveru a to v rozsahu a splátkach prezentovaných v ponuke. Prezentácia produktu neobsahovala podstatné informácie o jeho povahe a hlavných znakoch ako sú predovšetkým dostupnosť a riziká s ním spojené, pričom príkladný rozpis možnej výšky sumy s uvedením minimálnej hranice splátky vzhľadom na absenciu týchto podstatných informácií nepochybne vyvolával dojem štandardnej ponuky úveru pre spotrebiteľov. Správny orgán vo vzťahu k inzercii spoločnosti zohľadnil rozsah zverejnenej reklamy, ako aj územnú pôsobnosť tlače, v ktorej boli ponuky prezentované. Odvolací orgán má tak za to, že došlo k závažnému zásahu do práv spotrebiteľa počnúc fázou prezentácie produktu až po jeho priamu realizáciu vzhľadom na nedostatky zistené v rámci zmluvného rámca. Predávajúci nesie objektívnu zodpovednosť za zistené nedostatky. Zároveň bolo prihliadnuté aj na to, že účastník konania ako predávajúci, je povinný dodržiavať podmienky podnikania uvedené v príslušných právnych predpisoch vrátane zákona o ochrane spotrebiteľa od začiatku vykonávania podnikateľskej činnosti. Účastník konania ako predávajúci je povinný dodržiavať všetky zákonom stanovené podmienky ponuky a predaja služieb, za dodržiavanie ktorých zodpovedá objektívne, teda bez ohľadu na akékoľvek okolnosti, ktoré spôsobili ich porušenie. Pri preskúmavaní výšky uloženej pokuty je potrebné vychádzať zo základných rovín pre ukladanie sankcie – individuálnej a generálnej, pričom napadnutým rozhodnutím nebola pokuta uložená v zjavne neprimeranej výške vzhľadom na charakter spáchaného správneho deliktu. Odvolací orgán poukazuje na skutočnosť, že zákon umožňuje uložiť pokutu až do 66 387,83 €. Vo sfére účastníka konania má uložená pokutu plniť úlohu výchovnú a aj represívnu a postihovať protiprávne konanie, a preto je žiaduce, aby bola citeľná aj v majetkovej sfére páchateľa deliktu. Nemôže sa jednať o sankciu v zanedbateľnej výške, inak sa nedá predpokladať, že by splnila svoj účel. Súčasne je potrebné uviesť, že uložená pokuta plní taktiež preventívnu úlohu, a to najmä vo vzťahu k ostatným nositeľom totožných zákonných povinností (generálne pôsobenie), a musí tak mať aj silu odradiť od protiprávneho postupu. S prihliadnutím na uvedené skutočnosti má tak odvolací orgán za to, že výška pokuty je primeraná k zistenému skutkovému stavu.
Podkladom pre vydanie rozhodnutia bol presne a spoľahlivo zistený skutkový stav veci na základe čoho podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku bolo I. stupňové rozhodnutie zmenené tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.

Poučenie: Rozhodnutie o odvolaní je konečné a proti  tomuto  rozhodnutiu  odvolanie  nie je  prípustné. V prípade  nezaplatenia uloženej  pokuty  v stanovenej lehote bude jej plnenie vymáhané v zmysle zákona. Rozhodnutie je preskúmateľné súdom.