Slovenská obchodná inšpekcia
Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave,
Prievozská 32, pošt. prieč. 29, 827 99  Bratislava

Číslo : SK/0397/99/2014                                                             Dňa : 06.06.2014

     Podľa ustanovenia § 58 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok), Slovenská obchodná inšpekcia Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave, vo veci odvolania účastníka konania – POHOTOVOSŤ, s.r.o., Pribinova 25, 811 09 Bratislava, IČO: 35 807 598, kontrola vykonaná dňa 24.10.2013 a dňa 25.10.2013 v sídle spoločnosti POHOTOVOSŤ, s.r.o., Pribinova 25, Bratislava, proti rozhodnutiu Inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave pre Bratislavský kraj č. U/0407/01/2013, zo dňa 22.04.2014, ktorým bola podľa § 23 ods. 2 písm. b), ba) bod 4. zákona č. 129/2010 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o iných úveroch a pôžičkách pre spotrebiteľov a o zmene a doplnení niektorých zákonov uložená peňažná pokuta vo výške 10.000,00 EUR, slovom: desaťtisíc eur, pre porušenie § 9 ods. 2 písm. f), i), j), o), t), w), y) cit. zákona o spotrebiteľských úveroch a o iných úveroch a pôžičkách pre spotrebiteľov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, podľa § 59 ods. 2 správneho poriadku takto
r o z h o d o l :

Slovenská obchodná inšpekcia Ústredný inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave odvolanie účastníka konania zamieta a rozhodnutie Inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie so sídlom v Bratislave pre Bratislavský kraj č. U/0407/01/2013, zo dňa 22.04.2014 potvrdzuje.
O d ô v o d n e n i e :

Inšpektorát Slovenskej obchodnej inšpekcie (ďalej len „SOI“) so sídlom v Bratislave pre Bratislavský kraj rozhodnutím uložil účastníkovi konania – POHOTOVOSŤ, s.r.o. - peňažnú pokutu vo výške 10 000,-- €, pre porušenie povinností vyplývajúcich z § 9 ods. 2 písm. f), i), j), o), t), w), y) zákona č. 129/2010 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o iných úveroch a pôžičkách pre spotrebiteľov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o spotrebiteľských úveroch“). Inšpektormi SOI bolo pri kontrole vykonanej dňa 24.10.2013 a dňa 25.10.2013 v sídle spoločnosti POHOTOVOSŤ, s.r.o., Pribinova 25, Bratislava zistené, že účastník konania porušil povinnosť uviesť v zmluve o spotrebiteľskom úvere zákonom predpísané náležitosti, keď neuviedol termín konečnej splatnosti spotrebiteľského úveru; úrokovú sadzbu spotrebiteľského úveru; ročnú percentuálnu mieru nákladov (RPMN); úrokovú sadzbu, ktorá sa použije v prípade omeškania spotrebiteľa s platením splátok; právo na splatenie spotrebiteľského úveru pred lehotou splatnosti; právo na odstúpenie od zmluvy o spotrebiteľskom úvere, lehotu, počas ktorej možno toto právo uplatniť, a ďalšie podmienky jeho vykonania vrátane informácie o povinnosti spotrebiteľa zaplatiť čerpanú istinu a príslušný úrok podľa § 13 ods. 3, ako aj o výške úroku za deň alebo o spôsobe jeho výpočtu; priemernú hodnotu RPMN na príslušný spotrebiteľský úver platnú ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere, zverejnenú podľa § 21 ods. 2 za príslušný kalendárny štvrťrok.
Proti rozhodnutiu o uložení pokuty podal účastník konania odvolanie.
Odvolací orgán podľa § 59 ods. 1 správneho poriadku preskúma napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu; ak je to nevyhnutné, doterajšie konanie doplní, prípadne zistené vady odstráni. Podľa ods. 2 ak sú pre to dôvody, odvolací orgán rozhodnutie zmení alebo zruší, inak odvolanie zamietne a rozhodnutie potvrdí.
Povinnosťou účastníka konania ako veriteľa bolo rešpektovať povinnosť v zmysle cit. zákona a v zmluve o spotrebiteľskom úvere uviesť termín konečnej splatnosti spotrebiteľského úveru; úrokovú sadzbu spotrebiteľského úveru; ročnú percentuálnu mieru nákladov (RPMN); úrokovú sadzbu, ktorá sa použije v prípade omeškania spotrebiteľa s platením splátok; právo na splatenie spotrebiteľského úveru pred lehotou splatnosti; právo na odstúpenie od zmluvy o spotrebiteľskom úvere, lehotu, počas ktorej možno toto právo uplatniť, a ďalšie podmienky jeho vykonania vrátane informácie o povinnosti spotrebiteľa zaplatiť čerpanú istinu a príslušný úrok podľa § 13 ods. 3, ako aj o výške úroku za deň alebo o spôsobe jeho výpočtu; priemernú hodnotu RPMN na príslušný spotrebiteľský úver platnú ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere, zverejnenú podľa § 21 ods. 2 za príslušný kalendárny štvrťroka; čo účastník konania porušil.
	Inšpektormi SOI bola v súvislosti so šetrením podnetov č. 822/2013 a 1823/2013 uskutočnená kontrola v sídle účastníka konania Pribinova 25, Bratislava dňa 24.10.2013 a 25.10.2013, počas ktorej bolo preverované dodržanie povinností vyplývajúcich zo zákona o spotrebiteľských úveroch zo strany účastníka konania ako veriteľa. V danom prípade bolo zistené, že účastník konania v pozícii veriteľa uzatvoril so spotrebiteľom p. Zdenkom S. Zmluvu o úvere č. ...zo dňa 20.09.2012 s výškou úveru 3.500,- €, ktorá mala byť splatená šiestimi mesačnými splátkami vo výške 931,- € (ďalej len „Zmluva č. ...) a so spotrebiteľkou p. N. K. Zmluvu o úvere č. ... zo dňa 08.10.2012 s výškou úveru 300,- €, ktorá mala byť splatená dvanástimi mesačnými splátkami vo výške 49,- € (ďalej len „Zmluva č. ...“), a ktorých predmetom bolo poskytnutie úveru na iný účel ako na výkon zamestnania, povolania alebo podnikania. Uvedené zmluvy však neobsahovali náležitosti v zmysle zákona o spotrebiteľských úveroch, a to:
-	termín konečnej splatnosti spotrebiteľského úveru;
-	úrokovú sadzbu spotrebiteľského úveru;
-	ročnú percentuálnu mieru nákladov (RPMN);
-	úrokovú sadzbu, ktorá sa použije v prípade omeškania spotrebiteľa s platením splátok;
-	právo na splatenie spotrebiteľského úveru pred lehotou splatnosti;
-	právo na odstúpenie od zmluvy o spotrebiteľskom úvere, lehotu, počas ktorej možno toto právo uplatniť, a ďalšie podmienky jeho vykonania vrátane informácie o povinnosti spotrebiteľa zaplatiť čerpanú istinu a príslušný úrok podľa § 13 ods. 3, ako aj o výške úroku za deň alebo o spôsobe jeho výpočtu;
-	priemernú hodnotu RPMN na príslušný spotrebiteľský úver platnú ku dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere, zverejnenú podľa § 21 ods. 2 za príslušný kalendárny štvrťroka.
Uvedeným konaním došlo k porušeniu § 9 ods. 2 písm. f), i), j), o), t), w), y) zákona o spotrebiteľských úveroch.
Za zistený nedostatok účastník konania ako veriteľ v zmysle § 2 písm. b) zákona o spotrebiteľských úveroch v plnom rozsahu zodpovedá.
	Vo svojom odvolaní účastník konania prostredníctvom svojho právneho zástupcu zistený skutkový stav nespochybňoval, avšak nestotožnil sa s výškou uloženej pokuty, ktorú pokladal za nedostatočne odôvodnenú a neprimeranú. Mal za to, že I. stupňový správny orgán uloženie pokuty v uvedenej výške odôvodnil v podstate tým, že v zmluve o spotrebiteľskom úvere absentovala RPMN ako taxatívne stanovená náležitosť zmluvy o spotrebiteľskom úvere, pričom jedinou individualizujúcou skutočnosťou bolo uvedenie skutočnosti, že predmetná zmluva obsahovala kolónku RPMN, ktorá nebola vyplnená. Následné celkové zhodnotenie správneho orgánu pri odôvodňovaní výšky pokuty spočívajúce v potrebe poskytnúť spotrebiteľovi zvýšenú ochranu, keďže dôveruje poskytovateľovi úveru, nezabezpečení práv spotrebiteľa v dôsledku absencie taxatívne stanovených náležitostí zmluvy o spotrebiteľskom úvere, nutnosti podriadiť zmluvu o úvere právnemu režimu zákona o spotrebiteľských úveroch, v tom, že spotrebiteľ nemal možnosť riadne a objektívne sa zoznámiť so všetkými náležitosťami úverového vzťahu, zvážiť výhody a nevýhody, či prezentovaná ponuka spotrebiteľského úveru zodpovedá jeho potrebám a jeho finančnej situácii a že nemal zabezpečený dostatok informácií pre porovnanie ponúk od rôznych veriteľov na rovnaký druh spotrebiteľského úveru, účastník konania nevnímal ako priťažujúce okolnosti, nakoľko sa jedná o všeobecné skutočnosti nijako neindividualizujúce prípad. Nebolo vykonané ani rozšírenie okolností na priťažujúce a poľahčujúce. Absencia zákonom požadovaných údajov v zmluve o spotrebiteľskom úvere je súčasťou skutkovej podstaty samotného správneho deliktu, nemôže byť preto podľa účastníka konania posudzovaná zároveň ako priťažujúca okolnosť, nie je možné dvakrát pričítať tú istú okolnosť. Dodal, že absencia náležitostí ako termín konečnej splatnosti spotrebiteľského úveru, úroková sadzba, RPMN ako aj priemerná RPMN spôsobujú ex lege bezúročnosť a bezpoplatkovosť spotrebiteľského úveru. V dôsledku uvedeného vznikajú spotrebiteľovi zo spotrebiteľského úveru nové výhody. Správanie sa účastníka konania teda prinieslo obom spotrebiteľom prospech, pre spotrebiteľa sa tak neprejavili žiadne negatívne dôsledky. Pre účely posúdenia nedostatočného odôvodnenia pokuty a jej výšky účastník konania poukázal na českú a slovenskú judikatúru najvyšších súdov (Najvyššieho správneho súdu Českej republiky z 26.05.2010, sp. zn. 7As 72/2009 a zo dňa 03.04.2012, sp. zn. 1 Afs 1/2012). Dôraz je kladený na potrebu zohľadnenia všetkých hľadísk, ktoré možno v konkrétnej veci považovať za relevantné, pritom je nutné zohľadniť hľadiská v citovanom ustanovení zákona uvedené. Neprihliadnutie na zákonom stanovené kritéria pre určenie výšky postihu považoval za nezákonnosť. Do pozornosti dal aj členenie okolností na poľahčujúce a priťažujúce v rámci všetkých zákonom stanovených kritérií rozhodných pre určenie výšky pokuty, ktorého nerešpektovanie je podľa neho znakom nepreskúmateľnosti rozhodnutia. Citoval znenie § 23 ods. 2 zákona o spotrebiteľských úveroch, pričom podľa jeho názoru prvostupňový orgán bol povinný posúdiť všetkých 
5 zákonných kritérií. Prvostupňový správny orgán nemal uviesť žiadnu okolnosť, o ktorej hodnotenie by oprel výšku pokuty. Správny orgán uviedol iba všeobecné právne skutočnosti, ktoré neindividualizovali prípad. Za individualizujúcu skutočnosť považoval iba existenciu nevyplnenej kolónky RPMN na formulári zmluvy. Prvostupňový správny orgán mal uložiť podľa názoru účastníka konania zjavne neprimeranú pokutu ku skutočným okolnostiam prípadu, pričom nepoužil žiadnu priťažujúcu okolnosť. V prípade sa pritom mala jednoznačne zohľadniť okolnosť rešpektovania § 11 ods. 1 písm. a) zákona o spotrebiteľských úveroch ako poľahčujúci následok z hľadiska následkov obídenia zákona č. 129/2010. Účastník konania je tak trestaný dvakrát – stratou akýchkoľvek úrokov a náhrady nákladov, ako aj administratívnou pokutou. Sankcia bezúročnosti a beznákladovosti je nadštandardom aj oproti úprave v Smernici č. 2008/48/ES. Účastník konania poukázal aj na rozsudky Najvyššieho súdu Slovenskej republiky zo dňa 07.12.2010, sp. zn. 5Sžo/204/2010 a zo dňa 28.06.2012, sp. zn. 5Sžp/21/2011, pričom uviedol, že pri sankčnom režime podľa zákona o spotrebiteľských úveroch ide o taxatívne stanovené zákonné kritéria pre určenie výšky postihu. Pri prihliadnutí na kritérium rozsahu a kritérium dĺžky porušenia zákona o spotrebiteľských úveroch bol účastník konania toho názoru, že je potrebné prihliadnuť na ne ako na poľahčujúcu okolnosť, keďže mal za to, že správny delikt bol spáchaný v rozmedzí od 20.09.2012 do 08.10.2012, a že sa jednalo iba o dva čiastkové útoky jedného pokračujúceho správneho deliktu. Opätovne dal dôraz na následok bezúročnosti a beznákladovosti spotrebiteľského úveru. Ďalšími rozsudkami Najvyššieho súdu SR sp. zn. 3 Sžo 16/2009 (R 26/2012), sp. zn. 8 Sžo 163/2010 (R 90/2012 II), sp. zn. 3 Sžo 138/2010, sp. zn. 2Sžo 20/2011 a Krajského súdu v Bratislave sp. zn. 1S 267/2010 a 2S 179/2008 upozornil účastník konania, že v prípade absencie vyššej miery negatívnych následkov pri správnom delikte je tendencia ukladať pokutu skutočne na spodnej hranici zákonnej sadzby.
Žiadal preto o zrušenie napadnutého rozhodnutia z dôvodu jeho nezákonnosti a nepreskúmateľnosti a vrátenie veci prvostupňovému správnemu orgánu na nové prejednanie.
K tomu odvolací orgán uvádza, že po preskúmaní obsahu spisového materiálu nezistil dôvod na zrušenie napadnutého rozhodnutia v zmysle požiadavky účastníka konania.
V zmysle § 9 ods. 2 zákona o spotrebiteľských úveroch, zmluva o spotrebiteľskom úvere okrem všeobecných náležitostí podľa Občianskeho zákonníka musí obsahovať tieto náležitosti:
f) dobu trvania zmluvy o spotrebiteľskom úvere a termín konečnej splatnosti spotrebiteľského úveru,
i) úrokovú sadzbu spotrebiteľského úveru,
j) ročnú percentuálnu mieru nákladov,
o) úrokovú sadzbu, ktorá sa použije v prípade omeškania spotrebiteľa s platením splátok,
t) právo na splatenie spotrebiteľského úveru pred lehotou splatnosti,
w) právo na odstúpenie od zmluvy o spotrebiteľskom úvere, lehotu, počas ktorej možno toto právo uplatniť, a ďalšie podmienky jeho vykonania vrátane informácie o povinnosti spotrebiteľa zaplatiť čerpanú istinu a príslušný úrok podľa § 13 ods. 3, ako aj o výške úroku za deň alebo o spôsobe jej výpočtu,
y) priemernú hodnotu ročnej percentuálnej miery nákladov na príslušný spotrebiteľský úver platnú k dňu podpisu zmluvy o spotrebiteľskom úvere, zverejnenú podľa § 21 ods. 2 za príslušný kalendárny štvrťrok.
	Podľa § 1 ods. 2 cit. zákona, spotrebiteľským úverom na účely tohto zákona je dočasné poskytnutie peňažných prostriedkov na základe zmluvy o spotrebiteľskom úvere vo forme pôžičky, úveru, odloženej platby alebo obdobnej finančnej pomoci poskytnutej veriteľom spotrebiteľovi.
	Podľa § 2 písm. a) cit. zákona, na účely tohto zákona sa rozumie spotrebiteľom fyzická osoba, ktorá nekoná v rámci predmetu svojho podnikania alebo povolania.
	Predmetom kontrol vykonaných dňa 24.10.2013 a 25.10.2013 bolo preverenie podnetov a dodržiavania ustanovení zákona o spotrebiteľských úveroch, resp. postup účastníka konania pri poskytovaní peňažných prostriedkov za odplatu spotrebiteľovi. Osobitná právna úprava uvedená v zákone o spotrebiteľských úveroch v plnej miere premieta požiadavky Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (ďalej len „Smernica“). Spotrebiteľovi je uvedeným osobitným zákonom poskytnutá v súlade s príslušnými normami európskeho práva zvýšená ochrana ešte pred podpisom samotnej zmluvy (prostredníctvom predzmluvného formulára o zmluvných podmienkach je stanovená povinnosť informovať spotrebiteľa o podmienkach a nákladoch spojených s úverom a o základných povinnostiach), v štádiu uzatvárania zmluvy o spotrebiteľskom úvere a jej plnenia. Osobitný zákon upravuje aj požiadavku na poskytnutie základného porovnávacieho údaju spotrebiteľovi, a to RPMN, ktoré mu umožňuje jednoduché porovnanie nákladov na spotrebiteľský úver, o ktorom spotrebiteľ uvažuje, s nákladmi na spotrebiteľské úvery, ktoré ponúkajú iní poskytovatelia úverov. Význam použitia osobitnej úpravy poskytujúcej dostatočnú mieru ochrany spotrebiteľom pri poskytovaní spotrebiteľských úverov sa premietol o. i. aj do výslovného taxatívneho výpočtu podstatných náležitostí zmluvy o spotrebiteľskom úvere. Vzhľadom na koncepciu zákona o spotrebiteľských úveroch je práve veriteľ povinný vo vzťahu k spotrebiteľovi vychádzať z ochrany poskytnutej osobitnými právnymi predpismi a pristúpiť k vyňatiu z tejto ochrany len v prípadoch odôvodnených a dostatočne preukázaných.
Účastník konania vo viacerých bodoch odvolania poukazoval na naplnenie dôsledkov konania spočívajúceho v chýbajúcej úrokovej sadzbe spotrebiteľského úveru, RPMN, priemernej RPMN a termínu konečnej splatnosti spotrebiteľského úveru v predmetných zmluvách v zmysle § 11 ods. 1 písm. a) zákona o spotrebiteľských úveroch. K tomuto zákonnému predpokladu je potrebné uviesť, že sa jedná o súkromnoprávny inštitút, do ktorého sa premietla transpozícia všeobecnej požiadavky Smernice na stanovenie účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií. Ide o mechanizmus, ktorý motivuje veriteľa a prináša spotrebiteľovi prípadnú finančnú výhodu v prípade pochybenia veriteľa. Odvolací správny orgán rovnako ako prvostupňový orgán zastáva názor, že akceptovanie tohto zákonného predpokladu zo strany účastníka konania vo veci posudzovaných zmlúv nemožno považovať za dôvod na zbavenie sa zodpovednosti účastníka konania za porušenie zákona a ani za poľahčujúcu okolnosť vo vzťahu k následkom sankcionovaného konania. Porušené povinnosti vyplývajúce z § 9 ods. 2 písm. f), i), j), o), t), w), y) zákona o spotrebiteľských úveroch sa viažu k rešpektovaniu osobitnej právnej úpravy v štádiu predkladania návrhu zmluvy a jej uzavierania a prvostupňový správny orgán sa v rámci odôvodnenia rozhodnutia správne zaoberal aj otázkou ako je RPMN, keďže uvedená skutočnosť preukazuje mieru, v akej bol spotrebiteľ poškodený tým, že mu bola predložená zmluva o úvere, ktorá nerešpektovala v danom prípade lex specialis. Následnú bezúročnosť a beznákladovosť predmetného úveru nepovažuje odvolací orgán za skutočnosť spojenú s následkami protiprávneho konania ako jedno z kritérií pre určenie výšky postihu podľa § 23 ods. 2 zákona o spotrebiteľských úveroch. Nemožno predsa vzhľadom na účel § 11 ods. 1 zákona o spotrebiteľských úveroch, ktorým je vytvorenie mechanizmu odradzujúceho veriteľa od porušovania niektorých dôležitých zákonných povinností, považovať za poľahčujúcu tú okolnosť, že veriteľ nerešpektujúc obligatórne povinnosti v zmysle cit. zákona, o ktorých následku je uzrozumený vopred, následne v rámci administratívneho správneho konania vyzdvihne dôsledky svojho protiprávneho konania stanovené v záväznom právnom predpise; takéto ponímanie je podľa odvolacieho orgánu absurdné. Odvolací orgán má tiež za to, že samotné znenie zákona reflektuje nutnosť zabezpečiť ochranu spotrebiteľa v úverových vzťahoch jednak ex lege a zároveň pri nedodržaní povinností vyplývajúcich z cit. zákona pristupuje aj v rovine administratívneho trestania. Nakoľko správny orgán pri zistenom porušení cit. zákona ako sankciu ukladá pokutu a nie je oprávnený určovať žiadne plnenia vo vzťahu k poškodenému spotrebiteľovi, chápanie existencie § 11 ods. 1 zákona o spotrebiteľských úveroch ako istej súkromnoprávnej sankcie nezávisle popri administratívnej, je podľa názoru odvolacieho orgánu plne oprávnené.
Odvolací orgán preskúmal administratívny spis, pričom zistil, že v prvom prípade na konanie účastníka konania upozornil sám spotrebiteľ a v druhom prípade dokonca polícia, ktorá od účastníka konania obdržala oznámenie o skutočnosti nasvedčujúcej spáchanie trestného činu podvodu, avšak po preverení políciou táto uznesením vec odmietla a naopak vec postúpila SOI na prešetrenie, nakoľko nadobudla podozrenie z porušenia zákona o ochrane spotrebiteľa práve účastníkom konania (ktoré sa napokon aj potvrdilo). Aj v súvislosti s uvedeným vystupuje do popredia práve potreba poskytnúť spotrebiteľovi zvýšenú ochranu v spotrebiteľských úverových vzťahoch. Odvolací orgán tým nepopiera právo účastníka konania obrátiť sa na orgány činné v trestnom konaní, avšak vzhľadom na povinnosť vyplývajúcu mu priamo z § 7 zákona o spotrebiteľských úveroch je práve účastník konania ten, ktorý má pri výkone svojej činnosti zachovávať odbornú starostlivosť.  Odvolací orgán si tiež v danej súvislosti dovoľuje dať do pozornosti, že podľa Oznámenia účastníka konania zo dňa 31.07.2013 na políciu, dňa 12.03.2013 bola vyššie uvedenej spotrebiteľke zaslaná výzva na uhradenie celého dlhu 588 €, t. j. 300 € (istina) + 288 € (príslušný poplatok), pričom je nutné zdôrazniť, že účastník konania teda ešte aj v deň podania oznámenia (31.07.2013) a v čase jeho vybavovania bol zjavne presvedčený o tom, že úver je s poplatkom, dokonca ho v danej sume aj vymáhal (hoci zákonné znenie mu iste bolo známe už v čase uzatvárania Zmluvy č. ...). Aj z tohto pohľadu sa konanie účastníka konania javí ako obzvlášť závažné. S prihliadnutím na uvedené, tvrdenie účastníka konania o tom, že z časového hľadiska bol správny delikt spáchaný v rozmedzí od 20.09.2012 do 08.10.2012, vyznieva zavádzajúco a účelovo. Odvolací orgán skutočnosť, že sa jednalo „iba“ o dva zistené prípady nepovažuje za poľahčujúcu, jednalo sa o opakované konanie („útoky“) a odvolací orgán vyjadruje obavu, že uvedené konanie nebolo ojedinelé (aj s ohľadom na skutočnosť, že sa jednalo o formulárové vopred predformulované zmluvy a celoslovenskú pôsobnosť účastníka konania).
Jedno z kritérií, na ktoré poukázal účastník konania prostredníctvom rozsudku Najvyššieho súdu z 9. septembra 2010, sp. zn. 3 Sžo 16/2009 (R 26/2012) bolo, že postih v správnom konaní má zodpovedať o. i. aj požiadavke generálnej prevencie a základom výkladu práva v právnom štáte je zdravý rozum. Odvolací orgán má za to, že pokiaľ účastník konania ako osoba poskytujúca na trhu spotrebiteľské úvery, registrovaná v registri veriteľov Národnej banky Slovenska, poskytne spotrebiteľovi úver nie na výkon povolania, podnikania alebo zamestnania ale na iný účel (teda spotrebiteľský úver), pričom spotrebiteľovi v zmluve neposkytne všetky základné (podstatné) náležitosti taxatívne vymenované podľa § 9 ods. 2 zákona o spotrebiteľských úveroch, ktoré musí zmluva o spotrebiteľskom úvere obligatórne obsahovať, dokonca právny vzťah medzi veriteľom a dlžníkom v zmysle Všeobecných obchodných podmienok vsúva pod režim úpravy Obchodného zákonníka (čím sa snaží obchádzať zákon o spotrebiteľských úveroch), o nerešpektovaní následku podľa § 11 ods. 1 cit. zákona už vôbec nehovoriac, nielenže nepostupuje so spotrebiteľom očakávanou a zákonom predpokladanou odbornou starostlivosťou, ba dokonca sa dá povedať že aj v rozpore s ratio legis resp. so zdravým rozumom. Nakoľko z úradnej činnosti je odvolaciemu orgánu známe, že konanie účastníka konania nie je ojedinelé, či už v obdobnom prípade (SK/0283/99/2013 zo dňa 22.05.2013) alebo pri iných porušeniach v oblasti ochrany spotrebiteľa (napr. SK/0303/99/201 zo dňa 15.06.2011, SK/0068/99/2011 zo dňa 10.06.2011 a ďalšie), odvolací orgán pokladá aj kritérium generálnej prevencie v tomto šetrenom prípade, pokiaľ ide o výšku uloženého postihu, za plne naplnené. 
Tak správny orgán prvého stupňa, ako ani odvolací orgán nevzhliadli v danej veci okolnosti, ktoré by boli pri ukladaní výšky pokuty na prospech účastníka konania, resp. pokutu uložili po zvážení všetkých kritérií významných z hľadiska posudzovania povahy, závažnosti, rozsahu, trvania a následkov zistených nedostatkov. Odvolací orgán zdôrazňuje, že v zmysle odôvodnenia napadnutého rozhodnutia správny orgán prvého stupňa v úvodnej vete zdôraznil, že pri ukladaní sankcie prihliadal na závažnosť, rozsah, trvanie, povahu a následky protiprávneho konania, pričom v nasledujúcom texte uviedol samotné zhodnotenie (RPMN aj samostatne a dotknuté zákonom požadované údaje spoločne). Nemožno súhlasiť s tvrdením účastníka konania, že by odôvodnenie výšky postihu obsahovalo iba všeobecné právne skutočnosti, keďže úvahy, o ktoré sa prvostupňový orgán opieral, boli aplikovateľné na posudzovanú Zmluva č. 601500274 uzatvorenú s podávateľom podnetu č. 822/2013 ako aj na Zmluvu č. ... uzatvorenú s podávateľom podnetu č. 1823/2013. Priťažujúci charakter jednotlivých okolností, ktoré tvoria súčasť odôvodnenia výšky postihu, je zrejmý z popisu jednotlivých okolností. S ohľadom na uvedené možno uviesť, že sa prvostupňový správny orgán zákonnými kritériami zaoberal v dostatočnej miere a v rozsahu umožňujúcom preskúmateľnosť úvah správneho orgánu, ktorými sa riadil pri určovaní výšky postihu. Pokiaľ aj správny orgán prvého stupňa nepriradil pri hodnotení veci svoje argumenty jednotlivo ku konkrétnym zákonným kritériám, odvolací orgán má za to, že táto skutočnosť nemá 
za následok neodôvodnenosť či nepreskúmateľnosť výšky uloženej pokuty. Nakoľko účastník konania namietal aj neprimeranosť sankcie, odvolací orgán v rámci odvolacieho konania preveril aj výšku uloženej pokuty. Pokiaľ ide o výšku uloženej pokuty, táto je nepochybne výsledkom uváženia zo strany správneho orgánu, odvolací orgán sa teda zaoberal otázkou, či správne uváženie nevybočilo z medzí hľadísk ustanovených zákonom. Odvolací orgán má za to, že rozsah uloženej sankcie náležite odôvodnil tak v intenciách ust. § 23 ods. 2 zákona o spotrebiteľských úveroch, ako aj v medziach ust. § 23 ods. 2 písm. b) , ba) bod 4. cit. zákona, vysporiadal sa pritom so všetkými okolnosťami podstatnými pre posúdenie závažnosti zisteného konania účastníka konania, a tým aj primeranosti uloženej sankcie. Po zvážení všetkých zákonných kritérií a okolností prípadu odvolací orgán dospel k záveru, že pokuta uložená v stanovenej výške je riadne odôvodnená, zodpovedajúca závažnosti konania účastníka konania a tým primeraná, teda odvolací orgán nezistil dôvod na jej zníženie.
	Účastník konania preto plne zodpovedá za protiprávny skutkový stav zistený v čase kontroly SOI a to bez ohľadu na dôvody a skutočnosti, ktoré uviedol vo svojom odvolaní. Odvolací orgán v súvislosti s prejednávaným prípadom uvádza, že spotrebiteľovi, ktorý pri dojednávaní úveru vystupuje v slabšej pozícií v porovnaní s poskytovateľom úveru, bolo potrebné v medziach zákona poskytnúť zvýšenú ochranu, keďže vzhľadom na zložitosť problematiky dôveruje poskytovateľovi úveru. Účastník konania však predmetné zmluvy kvalifikoval ako zmluvný typ, ktorý spadá do režimu Obchodného zákonníka (napriek tomu, že sa zmluva vzhľadom na účel poskytnutia finančných prostriedkov mala uzatvoriť v zmysle zákona o spotrebiteľských úveroch) a v týchto neuviedol zákonom predpokladané a požadované podstatné náležitosti, čím znevýhodnil spotrebiteľa vo vzťahu k informáciám, s ktorými je povinný veriteľ oboznámiť spotrebiteľa pri uzatváraní zmluvy o spotrebiteľskom úvere.
	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti má odvolací orgán za to, že rozhodnutie správneho orgánu vychádza zo spoľahlivo zisteného skutkového stavu, správneho právneho posúdenia veci s uvedením správnej úvahy pri použití príslušných právnych predpisov.
	Na základe hore uvedených skutočností pokladá odvolací orgán skutkový stav za spoľahlivo zistený a jeho protiprávnosť za nepochybne preukázanú a preto nezistil v odvolacom konaní dôvod na zmenu alebo zrušenie napadnutého rozhodnutia.
	Podľa § 23 ods. 2 písm. ba) bod 4 zákona č. 129/2010 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a iných úveroch a pôžičkách a o zmene a doplnení niektorých zákonov, veriteľovi alebo finančnému agentovi, ktorý poruší povinnosti ustanovené v § 9 a 10 cit zákona, je orgán kontroly oprávnený uložiť mu pokutu do 70 000 eur a pri opakovanom alebo závažnom nedostatku až do výšky 140 000 eur.
	Orgán kontroly pri ukladaní sankcie prihliada na závažnosť, rozsah, dĺžku trvania, následky a povahu zistených nedostatkov. Porušenie zákonom stanovených povinností spočívalo v tom, že účastník konania uzatvoril so spotrebiteľmi Zmluvu č. ... a Zmluvu č. ..., na základe ktorých mali byť finančné prostriedky poskytnuté na iný účel ako na výkon zamestnania, povolania či podnikania, pričom predmetné zmluvy neobsahovali vyššie špecifikované podstatné náležitosti zmluvy o spotrebiteľskom úvere v zmysle zákona o spotrebiteľských úveroch. Pri určovaní výšky pokuty správny orgán teda prihliadol na skutočnosť, že neuvedením vyššie špecifikovaných náležitostí zmluvy o spotrebiteľskom úvere v konkrétnej Zmluve č. ... a Zmluve č. ..., účastník konania porušil svoje povinnosti vyplývajúce mu zo zákona o spotrebiteľských úveroch. Následkom protiprávneho konania bolo porušenie práv spotrebiteľa chránených dotknutým zákonným ustanovením.
Z hľadiska závažnosti konania správny orgán zohľadnil jeho nebezpečnosť, ktorú vidí v skutočnosti, že neboli v plnej miere zabezpečené práva spotrebiteľa, ktoré mu poskytuje zákon o spotrebiteľských úveroch, v dôsledku čoho došlo k znevýhodneniu predovšetkým vo vzťahu k informáciám, s ktorými je povinný veriteľ oboznámiť spotrebiteľa pred uzavretím zmluvy, a to vo vzťahu k náležitostiam zmluvy o spotrebiteľskom úvere ako termín konečnej splatnosti zmluvy, výška odplaty (úroková sadzba spotrebiteľského úveru a úroková sadzba  použitá v prípade omeškania spotrebiteľa so splatením splátok), dôležité porovnávajúce údaje o RPMN a priemernej RPMN, ako aj ku konkrétnym právam spotrebiteľa v zmysle § 13 (právo na odstúpenie od zmluvy o spotrebiteľskom úvere) a § 16 (splatenie spotrebiteľského úveru pred lehotou splatnosti) zákona o spotrebiteľských úveroch.
Správny orgán pri hodnotení veci prihliadol z hľadiska rozsahu sankcionovaného konania na skutočnosť, že nedostatok bol zistený v prípade dvoch zmlúv spotrebiteľov (na konanie upozornil v jednom prípade spotrebiteľ a v druhom prípade polícia). Tieto boli subsumované pod úpravu Obchodného zákonníka, čo malo za následok zhoršenie postavenia spotrebiteľa v porovnaní so zvýšenou právnou ochranou zabezpečenou právnym režimom zákona o spotrebiteľských úveroch.
Vzhľadom na dĺžku trvania protiprávneho stavu je potrebné poukázať na skutočnosť, že v čase kontroly SOI vykonanej dňa 24.10.2013 a 25.10.2013 bolo zistené, že k porušeniu zákonnej povinnosti došlo pri uzatváraní zmluvy o spotrebiteľskom úvere dňa 20.09.2012, pričom totožné konanie účastníka konania bolo zistené aj pri uzatváraní zmluvy o spotrebiteľskom úvere dňa 08.10.2012 s dôrazom na už vyššie uvedené, že účastník konania podľa Oznámenia polícii zo dňa 31.07.2013, dňa 12.03.2013 vyššie uvedenej spotrebiteľke zaslal výzvu na uhradenie celého dlhu 588 €, t. j. 300 € (istina) + 288 € (príslušný poplatok), pričom je nutné zdôrazniť, že účastník konania teda ešte aj v deň podania oznámenia (31.07.2013) a v čase jeho vybavovania bol zjavne presvedčený o tom, že úver je s poplatkom, dokonca ho v danej sume aj vymáhal.
Z hľadiska povahy a následkov konania správny orgán poukazuje na skutočnosť, že neuvedenie všetkých zákonom požadovaných údajov neumožňuje spotrebiteľom riadne zoznámenie sa s ponukou úveru, ako aj nezabezpečuje právnu istotu v otázke podmienok spotrebiteľského úveru, nákladoch, právach a záväzkoch. Dôležitosť identifikovaných chýbajúcich náležitosti zmluvy o spotrebiteľskom úvere podčiarkuje aj ochrana poskytnutá zo strany zákonodarcu, ktorý v prípade absencie uvedených náležitosti zbavuje úver poplatkov aj samotného úroku. Pri určovaní výšky správny orgán vzal do úvahy to, že účel právnych predpisov poskytujúcich spotrebiteľom, záujemcom o úver, právo na informácie a istotu pri uzatváraní zmluvných vzťahov týkajúcich sa poskytnutia spotrebiteľského úveru, nebol z dôvodu porušenia povinnosti splnený. Od účastníka konania vzhľadom na jeho podnikanie a ponúkané služby, je pritom opodstatnené očakávať, že koná profesionálne so znalosťou ponúkaných služieb a v súlade s požiadavkami vyplývajúcimi z relevantných predpisov, čo zodpovedá poctivému prístupu v podnikaní. Podľa judikatúry sa vychádza z toho, že predovšetkým spotrebiteľ v dobrej viere uzatvára zmluvu s dodávateľom od ktorého očakáva, že vzhľadom na jeho podnikanie a ponúkaný tovar a služby koná profesionálne a oproti spotrebiteľovi so znalosťou ponúkaného tovaru a služieb, čo zodpovedá poctivému prístupu v podnikan..
Nesplnením vyššie uvedených povinností vzťahujúcich sa na štádium dojednávania zmluvy o spotrebiteľskom úvere nebol naplnený účel sledovaný zákonom o spotrebiteľských úveroch, ktorým je regulácia vzťahov medzi veriteľom a spotrebiteľom tak, aby bola zabezpečená dostatočná ochrana spotrebiteľa pri ponuke a poskytovaní spotrebiteľského úveru. Správny orgán má za to, že pokuta uložená vo výške vyplývajúcej z výroku tohto rozhodnutia je s prihliadnutím na zákonom stanovené medze a hľadiská pokutou primeranou a zároveň pokutou zodpovedajúcou zistenému protiprávnemu stavu, jeho závažnosti, rozsahu, dĺžke, následkom a povahe.
Podkladom pre vydanie rozhodnutia bol presne a spoľahlivo zistený skutkový stav veci, na základe čoho podľa § 59 ods. 2  správneho poriadku odvolací orgán odvolanie zamieta ako nedôvodné.
Zároveň upozorňujeme účastníka konania, že pokutu uloženú I. st. rozhodnutím je povinný uhradiť do 15 dní odo dňa doručenia tohto rozhodnutia poštovou poukážkou alebo príkazom na úhradu na účet: Štátna pokladnica, č. ú.: SK57 8180 0000 0070 0006 5068, VS-04070113.

Poučenie:  Rozhodnutie o odvolaní je konečné a proti tomuto rozhodnutiu odvolanie nie je
                    prípustné. V prípade nezaplatenia uloženej pokuty v stanovenej lehote bude jej
                    plnenie vymáhané  v zmysle zákona. Rozhodnutie je preskúmateľné súdom.